Всяка прилика с действителни лица и събития е случайна.
Стигнахме 4-ия етаж. - Вече откачам!
Какво е това? Страх ме е!
Изплаши ме!
Не се занасяй! - Бъзльо.
Не е ли това 402-ра? - Наистина съществува!
Изглежда тежка.
Хе Чан! Каза, че няма да дойдем, но сме тук.
Гледаш ли? - Не сме шубета като теб!
Сега ще отворим и се махаме. - Мислеше, че няма да успеем!
Ама сме истински мъже! - Отварям. Дръж това!
Правим го!
Не влиза в процепа.
Не се лигави. - Не иска да се отвори.
Слабак!
Какво беше това? - Кое?
ВРЕМЕ ЗА УЖАСИ
Здравейте, всички! Гледали сте това в Ютюб.
Учениците, изчезнали в Конджиам. Какво направих аз ли?
Проверих дали клипът е истински.
Ученици снимали страшен клип, липсват вече трети месец.
Истински е! Снимката на призрака също.
Затова следващата спирка на екипа на "Време за ужаси"
ще бъде едно от най-призрачните места в Корея
и 7-мо в света според Си Ен Ен: Психиатрична болница - Конджиам.
Отваря врати през 1961 г. и е най-модерната в Корея.
Закрита е през 1979 г. след масови самоубийства на пациенти
и изчезването на директора й.
Сградата си е там, но е изоставена.
Конджиам, приятели!
Видео!
НОМЕР 1026
На 11 май в Синята къща се състояха наградите за граждански принос.
Главното отличие бе връчено на г-жа Пак Йонг Е,
директорка на Конджиам.
Признание за постиженията й в лекуването на душевноболни,
политически затворници и жестоки престъпници.
Около болницата витаят много слухове.
Според някои е построена, върху масов гроб, в който японците
са хвърляли телата на корейската съпротива,
за да не бъдат намерени.
Според други през 60-те и 70-те се е ползвала за мъчения.
Има версия, че директорката е убила пациентите
и не е изчезнала, а се е самоубила.
Множество хора съобщават, че след закриването на болницата
са виждали призраци или чували плач.
Най-често се споменава стая 402. Единственото заключено място там.
Който я отвори, бива обречен на смърт.
"Време за ужаси" ще бъде там
на 26-ти октомври, датата на закриването,
и ще намерим истината за странните феномени.
Ще дойдете ли с нас?
ДВА ДНИ ПРЕДИ ШОУТО
В момента съм на терасата на едно кафене в Гангнам.
Явно съм първа.
Ще чакам другите.
"Време за ужаси"? - Да!
Здравейте! Снимате ли? - Да.
Семейството ми е в Щатите. Тук съм с танцовата си група.
Страхотно!
А вие? - Уча за сестра.
Как са момчетата? - В женски университет съм.
Това той ли е? - Ето ги и тях!
Привет на всички! - Здравейте!
Приятно ми е! - Здравейте!
Нека да се представим. - Разбира се!
Това са кандидатките.
О А Йон, Пак Чи Хьон и...
Шарлот. - Шарлот Мун.
И от "Време за ужаси",
И Сънг Ук. Пак Сонг Хун.
Сънг Ук отговаря за звука, а Сонг Хун е първа камера.
Знаете кой съм аз. Капитанът на отбора, Ха Джун.
Като групова среща. - Точно.
Друго исках... - Спри да говориш.
Един липсва. - Видяхте ли призрак...
Това не е ли той? - Май да.
Ще му се обадим ли? - Насам!
Тук! Насам! Да, качете се.
Идва.
Здравейте, от "Време за ужаси" ли сте?
Здравей! - Извинете, малко се изгубих.
Дже Юн отговаря за монтажа, а Чи Хьон за втора камера.
Една екшън камера за двама.
Научете плана на сградата и репликите си.
Какво правите?
Специален филм за теб.
Наздраве! - До дъно!
За новите познанства!
На кои други места от класацията сте били?
Костницата в Чехия, островът на куклите в Мексико,
и гората Аокигахара в Япония. Общо три места.
Всеки, който е видял призрак в Конджиам, първо е чул звук.
Като топче за пинг-понг? - Да.
Това разказват свидетелите. - Но защо този звук?
Там има маса за пинг-понг. Счупена на две.
Възможно ли е, звукът да е от капеща вода?
А защо директорката е убила пациентите?
Не е доказано.
Казват, че са умрели, а тя изчезнала.
Казват също, че се е обесила в баните.
Вратът и бил разтегнат на две педи!
Гадост. - Изплаши ли се?
Аз?
Не! - Така изглеждаш!
Защо решихте да е на живо?
Един клуб за автомобилни гонки
неотдавна качи видео на тяхно състезание.
Имаха 200 хиляди гледания и спечелиха над 100 хиляди!
Долара? - Да.
От това се печелят пари? - Разбира се.
Разбирам, че си студентка, за която книгите
са главен източник на информация.
Светът ти е чужд. - Мила е!
Спор няма, но... Трябва й житейски опит.
Колко зрители очакваш?
Милион. - Милион?
Това е целта.
Яко! - Милион значи.
Значи ще спечелим 500 хиляди долара?
Капитане, мисля, че трябва да я изпратим у дома.
Защо?
Снимаш ли? - Да.
Боже, хвана ли го! - Не вярвам!
Хвана го!
Невероятно!
Пак ли? - Дай да видя!
Невъзможно!
Как го правиш?
Бързо!
Хайде! Хвърляй!
Боже! Извинявай!
Казах ти да я пратим у дома. - Стига де!
За милион гледания! - За милион!
Наздраве!
ДЕНЯТ НА ШОУТО
А призрака на директорката?
Трябва също да е там, нали? - Имаш право.
Виждани са само пациенти и ученички.
Пациентите добре, но защо ученички?
Преди 30 години,
три гимназистки отишли там на шега.
Намерили ги в несвяст. Опитвали да отворят 402-ра.
Откарали ги в болница.
Две от тях полудели и се самоубили.
Третата въобще не дошла в съзнание.
Затова се говори, че 402-ра е прокълната.
Какво ще правим с нея?
За финал на шоуто ще отворим стаята.
Какво? Не ни беше казал!
Страхотно! - По-забавно е да е изненада.
Ще я отворим! - Да!
Всички ли ще влезем? - Защо?
Страх ли те е? - Естествено, че не!
Голяма е шегаджийка.
Сериозно, кой ще отвори вратата?
Готови ли сте? Започваме!
Дай! Дай! Дай!
Не! - Не мен!
Не! Не!
Ти ще отвориш!
Момент!
Дже Юн! - Не искам!
Нагласено е! - Ние не правим така.
Все пак има нещо! - Ако те е страх, ще дойда с теб.
Гледай си работата!
Защо подскача така?
Олекна му.
Видя ни!
Чакайте ме! Чакайте де!
Много добро! - Хайде да вървим.
Може ли да ни следва? - Разбира се.
Има време преди да се стъмни. Можем да се повеселим!
Да се топнем, като предния път?
Почти ноември е.
Достигнахте вашата дестинация.
Вижте там! Входът е блокиран.
Оградили са го.
Оттук няма да влезем. - Тогава?
Ще минем отзад. Полицията патрулира и вечер.
Наистина ли? - Да.
Гледайте! - Ще мине ли колата?
Тясно е и малко страшно.
Тук сме, слизайте! - Най-накрая!
Сигурно тежи. - Малко помощ?
Хора, погледнете насам!
В камерата.
До върха ли ще ходим? - Да.
Болницата е тук! Защо се катерим?
Има охранителни камери. - Боли ме главата.
Виждаш ли това? - Защо си с токчета?
Дже Юн, хайде де!
Размърдай се! - Дже Юн!
Добре ли си?
Това клуб на ужасите ли е...
или по екстремни спортове?
Дронът ни снима отгоре.
Здрасти!
Помогни ми с това. - Какво?
Уютно е!
Часът е 21:25.
Сонг Хун и Сънг Ук се отправиха към Конджиам,
за да инсталират камерите за наблюдение.
Надявам се, че още е рано, за да срещнат призраците.
И ние си имаме призраци. - Шапката ми!
Камерата тръгна.
Браво! Вътре са.
Сонг Хун, всичко е наред.
Хубаво място и добра видимост.
Не е шега работа.
Камерата мръдна сама!
Такъв вид е. Следи движенията.
Всичко е ново за теб, детенцето ни.
Много сладко. - Да си върви у дома.
Сонг Хун! Сънг Ук! Добра работа!
Вечер ставало студено. - Бързо на топло в палатката!
Как беше в Конджиам? - Чудничко.
Браво на вас! Видяхте ли призраци?
Още ги няма.
Браво! Добра работа! - Умирам то глад. Хайде да ядем!
Милата! - Нося нудълс!
Умница! Поне това знаеш.
Ще ги приготвиш ли? - Да.
Да хапваме! - Готово е!
Нападайте! - Имаме ли черпак?
Вкуснотия!
Добре ли си? - Вода?
Вода, моля! - По-добре?
Никак даже.
"Гоупро" сесия! - Толкова са много!
Всичките ли ще вземем? - Разбира се.
Какво е това? - Уред за електромагнитно поле.
Как е на корейски? - Детектор на призраци.
Засича полета.
Спектралната енергия, оставя свой отпечатък.
С този уред хората засичат духове.
Накратко ЕМП метър.
Пасна си.
Затягам, да не падне, ако се уплашиш.
После ще го свалим. - Вече ме е страх!
Затягай!
По-силно!
Точно така!
Ето така снимаш и себе си и това, което виждаш.
Погледни!
Готино! - Да.
Почти е време призраците да застъпят на смяна.
Сигурно сте нервни. Да слизаме ли?
Хайде, хайде!
Да вървим! - Да!
А Йон, Дже Юн, нямам сигнал от камерите ви.
Сега?
Работи. Кажете имената си за тест.
Сонг Хун. - Сънг Ук.
Шарлот. - Чи Хьон.
Дже Юн.
А Йон. - Звукът е наред.
Вече ми е хладно.
Може би има нещо. - Да вадя ли ЕМП уреда?
Вече? Дори не сме на входа.
Какво? Какво?
Нещо излетя. - Чух криле.
Птица ли беше? - Стреснах се.
Проклятие.
Изкара ми ангелите.
Не ме е страх от нищо. Просто ме стресна.
Пребледнял си. - Не съм.
Май послъгваш. - Не е вярно!
Щом казваш.
Защо се смееш?
Това какво е? - Какво по дяволите...
Какво? - Какво е?
Кажи де! - Не го пипай!
Какво ли се е случило?
Остави го за маркер. - Добра идея.
Нечии гащички за маркер.
Приближавам.
12 000 ЗРИТЕЛИ
Минахме 12 хиляди гледания. След пет минути започваме на живо.
Внимателно!
Внимавай! - Гледай къде стъпваш.
Защо си с токчета?
Полека!
Чи Хьон, добре ли си? - Внимавай!
А Йон, дай ръка.
Хлъзгаво е. Внимавай, Шарлот!
Благодаря.
Гледайте!
Страхотия!
Не мога да повярвам!
На 4 етажа?
Да, сутеренът е първият етаж.
Коя е 402-ра стая?
Не мога да кажа отвън.
Казват, че те чака късмет ако се изходиш в нея.
Защо не каза? Вече го направих.
Язък! - Да вървим.
Побързайте.
Какво?
Изгасете светлините!
Покрийте всичко!
Защо? - Патрулите не са сега.
Полицията ли е?
Пазете тишина и чакайте!
Махнаха ли се?
Откачено място!
Какво правиш, Чи Хьон? Ела! - Идвам!
Стойте заедно. - Изплаших се!
Страх ме е!
Вижте!
Главният вход за 2-рия етаж.
Да влизаме!
След теб.
Чакайте ме!
Много е страшно!
Идваш ли? - Трябва да снимам отзад.
Трябва да пусна една вода. - Върви, аз ще снимам отзад.
Чудесно.
Продължаваме ли? - Да.
Какво да правя?
Това истина ли е?
Наистина е страшно!
Какво пише там?
"Ако влезеш, ще умреш" и "Все тая" след това.
Започваме на живо! - Елате всички! Започваме!
Готови! - Пригответе се!
Три, две, едно.
Начало!
Екипът на "Време за ужаси" успя
да се промъкне в закритата болница Конджиам.
Датата е 26-и октомври и е малко след полунощ.
Вече усещаме студа на сградата, в която се счита, че бродят духове.
Първото корейско хорър шоу на живо!
Ужасите в Конджиам започват сега!
Отлично, Сънг Ук! Пуснете стабилизаторите и влизайте!
Бързо, бързо! - Хайде!
Музиката започва...
Влизайте! - Влизаме.
Сънг Ук, приготви се. Давай!
Часът е четири след полунощ.
Най-накрая успяхме да влезем в болницата.
Във фоайето сме.
НЯКОЙ ЖИВЕЕ ТУК
Замръзвам. - На теб все ти е хладно.
Защо ме ядосваш?
Момент.
Това е коридорът на втория етаж.
От двете му страни са наредени стаите.
Подът е осеян с боклуци.
Наближаваме рецепцията.
Чи Хьон и Шарлот, вървете напред!
Къде е това? - Насам.
Чи Хьон, ти си наред. Давай!
Шарлот налива светена вода от катедралата Мьонгдонг в Сеул.
Ще поставим камера, за да заснемем появата на призрака.
Сънг Ук, ти си!
Поставихме високотехнологично оборудване на местата,
на които очакваме да засечем паранормална активност.
Позволете да ви...
Господи! Какво стана?
Къде? Къде беше?
Директорският кабинет? - Вратата се затвори!
Приятели, това е истина!
Вратата на кабинета се затвори сама.
Отиваме да проверим.
Страх ме е!
ДИРЕКТОРСКИ КАБИНЕТ
Намираме се в директорския кабинет.
Може да е случайно, но вратата му се затвори сама.
Много от хората идвали тук са ставали свидетели на същото.
Вижте тук! Елате бързо! - Какво има?
Сонг Хун, приближи снимката.
Сънг Ук, говори! - Ти си!
Прилича на снимка на персонала и пациентите.
Изглежда нормално, но ако се вгледате, нещо не е наред.
Гледат ни втренчено с изкривени лица.
Жената в центъра
трябва да е директорката, убила пациентите.
Изглежда ми зловеща. - Има още снимки.
Директорката получава награда.
А тук играе пинг-понг. - Явно е била запалена по него.
Това обяснява звука от топчето. - Спри! Плашиш ме!
Това какво е? - Ето там.
Пише "Хората, които четат".
В онези времена са се четели книги.
От президента Пак Чонг Хи.
Кой е той?
Бившият президент.
Баща на сегашния.
Баща му също е бил президент? - Шарлот...
Какво за Бога?
Побърках се от страх! - Това коса ли е?
Човек ли е? - Не.
Да приключваме.
Имахме късмета да намерим снимки и да ви ги покажем.
Аз и Сонг Хун ще подготвим ритуала,
с който ще призовем духовете на несправедливо убитите пациенти.
Междувременно, другите от екипа
ще ви покажат ужасните места на 1-ви, 3-ти и 4-ти етаж.
Всичко това на живо! - Добре!
Заемете позиции. Пускам повторенията.
...паранормална активност. Позволете да ви...
Шарлот и Чи Хьон, готови? - Да!
Време е за страшните места. Готови, старт!
На 1-ия етаж съм с жената, която е била
на 3 от 7-те най-призрачни места според Си Ен Ен.
Шарлот! Подписва се на 4-ото.
Шарлот? - Привет на всички!
След костницата в Чехия, гората Аокигахара в Япония
и островът на куклите в Мексико, отмятам още едно място.
А именно психиатрична болница Конджиам.
На предишните места също оставих подписа си.
Някой е добавил "Нека живеем".
Страшно!
Преместете се в коридора.
Написано е "Някой живее тук".
Не. Пише, че тук живеят призраци.
Ужас! Тук живеят призраците
Приятели, намираме се в дома им!
Има странни надписи по стените.
Чи Хьон, погледни тук.
Защо се изключи?
ЛАБОРАТОРИЯ
Лабораторията, хора! - Да влезем.
Какво за Бога?
Прилича на лаборатория.
Подът е мокър. Отнякъде тече вода.
Пълно е с медицински картони.
Има следи от пожар по стените.
Шкафовете са разбити.
И това ли е част от лабораторията?
По стените още има плочки,
но повечето са разбити все едно е имало взрив.
На пода са разхвърляни системи и игли.
И един микроскоп.
Има и купчина от шишенца от лекарства.
Кукла!
Чи Хьон, виж!
Един приятел засне дух тук.
Гледай.
Точно тук, мой приятел успя да заснеме призрак.
Гледате ли? Истина е!
Снимай ме!
Добре ли си?
Какво е това? - Отврат!
Как вони само! Кокошка ли е?
Да се махаме! Трябва да излезем оттук!
Отлична работа! Отивайте на 4-ия етаж.
Дже Юн и А Йон на трети. Готови? Старт!
Привет отново!
Заедно с А Йон сме в коридора на третия етаж.
Това е един етаж по-горе, но е осезаемо по-студено.
Сега ще измерим температурата.
А Йон?
13 градуса по Целзий. - 13 градуса...
13 градуса на третия етаж.
Колко беше на втория? - 13 градуса.
Пак същата.
Знаете, че съществува температура на усещането.
На третия етаж в момента се усеща,
като минус 13 градуса.
Има маса за пинг-понг! - Какво?
Значи слуховете се оказаха верни!
Дже Юн, успокой се. - Умряла птичка!
Така е по-добре.
Какво сега? - Представи 3-ия етаж.
Сега ще ви покажем стаите на този етаж.
Известно ви е,
че хората идвали тук, често съобщават
за странни явления на първите два етажа.
Но призраци са виждани само на този и на 4-ия етаж.
Това са душите на убитите пациенти.
Сега ще разгледаме това място.
Какво...
Дже Юн, репликите!
Да. Това са баните, където най-често
са виждани призраците.
Ако се загледате, в петната по стените
ще видите, че това има формата на човек.
Приближи ако искаш. - Наистина прилича на човек.
Това е така наречената призрачна гореща точка.
Не искам да го повярвам...
Но екипът ни е решен да докаже съществуването
на тези призраци.
Именно затова сложихме проследяваща камера
и по-малка, екшън камера, в този ъгъл.
Сега е време,
да продължим към стаята с ваната.
Пристигнахме.
Там! Това!
Какво е? Какво? Проклятие! Какво е?
Господи!
Перука е. - Мамка му! Разкарай го!
Ужасно е! Махни го!
Казах махни го!
Не прави така! Спри!
Спри казах! Проклета... - Защо ли е тук?
Оставена е на майтап. - Не така! Казах ти!
Сериозен съм! Не се шегувам!
Готови сме с етажа.
Чи Хьон и Шарлот на 4-ти. Готови ли сте? Старт!
Намираме се в коридора на 4-ия етаж, който е другата гореща точка.
Ще засечем призраците с най-модерното оборудване.
На тавана има шест светкавици
с инфрачервени сензори, реагиращи на всяко движение.
Остава ни да чакаме и да наблюдаваме.
Сега Чи Хьон.
Кулминацията на шоуто ще бъде загадъчната стая 402,
в която никой не е стъпвал от закриването на болницата.
Тук е било интензивното отделение.
Престрашилите се да стъпят в Конджиам
са опитвали да отворят тази стая.
Не само, че никой от тях не е успял,
но станали жертви на самоубийства, злополуки
или изпаднали в кома.
Затова стая 402 се смята за прокълната.
Решихме сами да проверим, дали наистина не може да се отвори.
Не мога!
Видяхте ли? Здрава е като скала.
Но по-късно ще станем първите, влезли и снимали в стая 402.
Най-накрая ще разбулим мистерията около тази стая.
Очаквайте скоро!
Страхотни сте!
55 000 ЗРИТЕЛИ
СТАЯ ЗА ГРУПОВА ТЕРАПИЯ ЕТАЖ 1
КОРИДОР ЕТАЖ 2
СКЛАД ЕТАЖ 3
БАНЯ ЕТАЖ 3
ВАНА ЕТАЖ 3
СТАЯ 402 ЕТАЖ 4
Стойте тук докато снимам въведението
и после елате при мен.
Постарайте се да заснемете ритуала от всички ъгли.
Започваме ритуала.
Музиката... започва!
Сънг Ук, твой ред е.
Сега съм в директорския кабинет, където ще проведем нашия ритуал.
Виждате ли това?
Паяжина от червен конец с прикрепени звънчета.
Амулет, просо и киновар
лежат приготвени на масичката.
Започваме опасен ритуал за призоваване на призраци.
Ако не бяхме на живо, досега да съм избягал.
Напрегнат и уплашен съм,
но ще спазим обещанието си, и ще излъчим всичко.
А Йон, като най-млада ще проведе ритуала.
Давай, А Йон.
Запалва тамяна.
Изгаря амулета.
Той съдържа магия за призоваване.
Приготви ни го монах от храма Помун.
Стани и допри ръце за молитва.
Сега всички ще седнем заедно и ще чакаме нещо да се случи.
Пламъкът на свещта трепти.
Какво...
Боже!
Какво става?
Какво е това? - За Бога какво става?
Какво? Какво?
Бягайте!
Видяхте ли как се пусна камерата?
Не е истина! - Слуховете са верни!
Всичко ли заснехте? - Аз не можах.
Това място не е като другите! - Стига ме плаши!
Сънг Ук, коментирай! Сонг Хун, всички в кадър!
Готови... начало!
Видяхте ли това? Още не вярвам на очите си!
Тук сме на закрито, но малко след началото на ритуала
свещта, звънчетата и камерата помръднаха сами!
Сякаш някой се вбеси на ритуала!
Но каквито и да са рисковете, обещаваме да завършим мисията си.
Останете с нас!
Вървете на следващото място. Ще пусна повторенията.
Запалва тамяна.
Да, капитане? - Не забелязаха, нали?
Не, умряха от страх.
Достоверно ли стана? - Направо велико!
Колко стигнахме? - Над сто хиляди!
Сто хиляди? - Невероятно!
Започнахме добре.
До милион не искам грешки.
Проверете всичко и ги манипулирайте.
Слушам! Реакциите на Шарлот са убиец.
Ще я плаша повече.
Внимавайте да не се досетят.
И призрак не би могъл. Тръгваме.
Мамка му!
Какво става?
Нямам думи!
Какво?
Хайде де!
Сега ли точно?
Сега пък какво?
След ритуала, вече се намираме
в лабораторията на първия етаж.
Успокоихме се, но и ние като вас,
гледащите на живо, не можем да обясним случилото се.
Ще се придържаме към плана и ще влезем в лабораторията.
Хайде.
Цялата стая смърди.
Това ли е лабораторията? - Малко по-навътре.
Това наркотици ли са?
Така изглежда лабораторията отвътре.
Оттук смърди! - Счупих един буркан по-рано.
На пода вляво. Виждаш ли?
Мъртвата кокошка.
Стойте така! Защо има кукла тук?
Шегуваш ли се? - Не беше тук преди.
Нали, Чи Хьон?
Не беше тук, а в шкафа. - Какво?
Куклата беше в шкафа!
Приближи куклата, Сонг Хун.
Прилича на куклата от снимката. Един от пациентите я държеше.
Мамка му! - Не може да бъде!
Има ли някой друг с нас?
Какво правиш? Не я докосвай!
Не я пипай! - Остави я там!
Върни я, И Сънг Ук! - Сложи я обратно!
Остави я веднага! - Снимай бързо!
Просто я остави!
Шарлот!
Дже Юн, след нея!
Капитане, провери я.
Същата е.
Същата е! Защо я пипа? - Шарлот, успокой се!
Не може да пипа! Чи Хьон кажи им!
Куклата беше в шкафа. Сами ли сме тук?
Пускам картината. Коментирай, Сънг Ук.
Готови... начало.
Виждате ли куклата, която държа?
Не се плашете.
Тази кукла, за която Шарлот твърди,
че е била в шкафа, е същата от снимката
в директорската стая, където правихме ритуала.
Сравнете ги сами.
Защо тази кукла се появи точно сега?
И как се премести сама?
Има ли тук наистина свръхестествена сила?
Странните събития продължават,
а вие гледате всичко на живо!
Браво! Готови сме.
Родени сте за актьори!
Не искам да стоя!
Искам да се махна! - Шарлот, как да си тръгнем?
Прекалено странно е!
Не можем просто да си тръгнем. - Права е, Шарлот.
Не ме снимай, А Йон.
Съжалявам, Шарлот. - Спри да снимаш!
И Сънг Ук, предметите в тези места са прокълнати!
Не се пипат! Ще ни докараш беля!
Съжалявам! Исках да се уверя!
Мамка му. - Да й дадем време.
Опасно е да е сама. Да приключваме и да си ходим.
Чувате ли ме?
Ако решите да спрем, ще се съобразя с вас.
Но всичките ни усилия ще идат по дяволите.
Устискайте още малко.
Внимавайте какво правите, както каза Шарлот.
Дойдохме заедно, нека да си тръгнем заедно.
Добре.
Ако пак направиш нещо... - Няма, обещавам!
Само да съм те видяла! - Съжалявам!
Достатъчно. Вървете към следващото място.
Дже Юн и А Йон, към 4-ия етаж.
Скоро ще сме в ефир. Сложете датчиците на тавана.
Разбрано. - Може ли кратка почивка?
След 1-ия етаж, снимайте 3-ти и 4-ти.
Сънг Ук и Сонг Хун, кажете, когато сте готови.
Може ли почивка?
Не го прави пак! - Няма.
Не ме ли чувате? - Хайде!
Шарлот, добре ли си? - Да.
Да вървим.
Готови... Начало!
Това е стаята за групова терапия.
Така изглежда отвътре.
Таванът е пропаднал
и има много дървени шкафчета.
Прилича на катакомба,
бомбардирана през войната.
В тези дървени кутии,
пациентите получавали така нареченото лечение.
Как са могли...
Сега ще погледна в този "ковчег с врата".
Странното е, че отворът е на нивото на гърдите.
За какво ли е бил? - Не и за гледане.
Отварям го.
Няма дръжка.
Какво става? - Мамка му!
Какво стана? - Някой ме дръпна.
Спри с глупостите! - Не се шегувам!
Казах ви! Тук има проклятие!
Сънг Ук, бръкни пак. Сонг Хун, снимай го.
Сънг Ук, говори.
Нещо издърпа ръката ми в шкафа.
Не знам какво. Стана много бързо.
Затова пак ще я пъхна.
Луд ли си? - Не го прави!
Спрете го! - Обеща!
Не го прави! - Защо не?
Аз ще го направя! - Недей, опасно е!
Бързо спрете я! - Няма ти да го правиш!
Добре де! Няма!
Дръж малко. - Не!
Нищо.
Чи Хьон! - Капитане, какво става?
Какво има? - Направете нещо!
Чи Хьон, ръката ти!
Викат като на война.
Чувам топчето за пинг-понг. - Извади ЕМП уреда.
Пишеше "Нека живеем", а сега пише "Нека умрем".
Сигурна ли си? - Мястото е прокълнато!
Ако не се махнем, ще умрем!
Това е! Махаме се!
Къде? - Тръгваме си!
Стига, Чи Хьон. - Виж ми ръката!
Какво следва?
Прокълнати сме! Какво ще правим?
Недейте... - Ще мръднеш ли?
Капитане!
Успокой се! - И ти го видя!
Видя какво стана на ритуала!
Дръпна ми шала!
Теб също те дръпна за ръката, а сега надписа се промени сам!
Чи Хьон, относно ритуала... - И нас много ни е страх!
Но сме в това заедно!
Дори капитана не знае какво да каже!
Ако се случи нещо, кой ще е отговорен?
Мърдай! Ние си тръгваме! Хайде!
Внимателно, Шарлот.
Някой е добавил "Нека живеем".
Страшно!
НЕКА УМРЕМ
Братле! Ха Джун!
Кажи нещо!
Слушам те, Сънг Ук. - Защо мълча досега?
Проблем с връзката. - Чи Хьон и Шарлот си тръгнаха.
Знам, видях. Проверих надписа.
Променен ли е? - Естествено, че не.
Отначало си пише "Нека умрем".
Нямам думи. - Тогава какво им е?
Не знам. Наплашили са се.
Шарлот се панира, още когато взе куклата.
Не видя ли, че нещо им дръпна ръката и шала?
Мисля, че Чи Хьон се преструваше.
Разкри ни и настоя да бръкне.
Защо ще се преструва? - Не знам? Искала е да си ходи?
А белезите й? - Сигурно е имало тръни.
А Шарлот? Видях шала с очите си! - Аз го заснех!
Нали затова проверявам видеото.
Имаше ли вятър?
Какъв вятър? Долу е затворено!
Ужасно странно е! Нека спрем дотук!
Вземете се в ръце, лигльовци!
Слушайте. Трябва да довършим.
Знаете ли колко ни гледат?
Триста хиляди! Как да спрем?
Ще изгубим рекламодателите!
Обикаляте етажа, отваряме 402 и край.
Обещавам. - Ако стане нещо?
Ще печеля време.
Ще пусна повторения... - Майната му!
Сънг Ук. И Сънг Ук!
Върни се!
Защо писах по стената?
Прокълната съм и ще умра!
Спокойно, затова си тръгнахме.
И ти го видя! - Шарлот!
Надписът под името ми... - Всичко ще е наред!
Какво ще правя? - Ставай!
Ставай!
Шарлот!
Ще се върнем в лагера, а сутринта се прибираме.
Да се прибираме.
Ще се приберем.
Хайде! Да вървим!
Ще си идем у дома.
Виждаш ли? Не е вятър. Нещо дърпа шала!
Да се махаме с Дже Юн и А Йон.
Братле. - Да?
Да се спазарим. - Какво?
Ако си тръгнем няма да вземем пари.
300 хиляди гледания са 150 хиляди долара.
Ще поискаме по 20 процента повече.
За да продължим?
Сякаш някой се вбеси...
Чи Хьон, Дже Юн.
Сънг Ук и А Йон. Шарлот и Сонг Хун.
Всички са тук, кой е снимал това?
Не и това!
Не ми го причинявай!
Мамка му!
Сякаш някой се вбеси...
Ха Джун!
Имаме условия. - Какви?
Дай ни по още 20 процента.
На другите също.
Какво решаваш?
Съгласен съм. По 20 процента за всички.
След повторенията сте вие. Бързо към 3-ия етаж!
Не прекъсвайте връзката или ще ви избия.
Толкова ли е далече?
Много време ходим.
Гледай! На прав път сме!
Сложихме ги на идване. - Точно така беше.
Почти стигнахме! Да вървим!
БАНЯ ЕТАЖ 3
Банята е другата най-силна гореща точка в болницата,
след коридора на 4-ия етаж, където се намира стая 402.
Ако погледнем нагоре,
ще видим проследяващите камери.
До момента не са засекли присъствие.
Какво беше това? Сякаш дойде от склада.
Веднага идете в склада!
Бързо! И двамата!
Сънг Ук, говори!
Току-що чухме някакъв странен звук,
идващ от този склад.
Сигурен съм, че и вие го чухте.
Сякаш нещо се удари със сила в стената.
Какъв беше този звук?
Сонг Хун, мини зад шкафа и го снимай!
Сънг Ук, кажи нещо!
Братле! - Започни да говориш!
Видяхте ли това?
Как инвалидната количка се придвижи сама?
Има ли тук паранормална енергия?
Сонг Хун!
Сънг Ук!
И Сънг Ук!
Събуди се!
Сънг Ук, моля те!
Какво? - Но как така?
Как е възможно?
Вече минахме оттук.
Много е странно, Чи Хьон.
Почакай!
На какво мирише? - Какво?
Как се озова тук?
Всичко това беше в лабораторията!
Чи Хьон!
Какво ти е?
Чи Хьон!
Спри, Чи Хьон!
Защо го правиш?
Капитане!
Къде си?
Чи Хьон.
Помогнете ми.
Спасете ме!
Моля ви, пуснете ме!
Отворете!
Сонг Хун. - Трябва да се махаме!
Хайде! Бързо! - Почти отворих!
Остави това! Не бива да сме тук!
Защо? - Сънг Ук е заключен долу.
Копеле! Почти стигнахме милион.
Какво говориш? - Не бива да сме тук!
Трябва да спасим Сънг Ук и да се махаме!
Да, капитане. - Бързо отваряйте и влизайте!
Капитанът казва, да отваряме вратата и да влизаме.
Слушайте! Ние нагласихме това с ритуала и куклата!
Какво? - Заради гледанията!
Но ставащото в момента е истинско!
Пълен малоумник!
Сънг Ук може да умре! Трябва да го спасим!
Сериозно ли? - Да! Ако останем ще умрем!
Явно трябва да върша всичко сам.
Пак се чува топчето.
Мамка му! Какво е това?
Какво...
Кой е вътре? Какво става?
Всичко е истина.
Моля ви! Помогнете! Спасете ме!
Шарлот? - Ти ли си?
Не се отваря! - Дай на мен!
Направи нещо! - Шарлот!
Какво да правим?
Шарлот! - Шарлот!
Сонг Хун! - Къде тръгна?
Сонг Хун! Сонг Хун!
Дже Юн...
Сонг Хун! - Божичко!
Какво става?
Какво е това, мамка ви!
А Йон. - Тук съм.
Къде е Сонг Хун? - Не мърдайте!
В какво стъпихме? - Май е вода.
Имаш ли фенерче?
Какво му е?
Защо не светва? - Проклятие!
Защо има ехо?
Мисля, че сме...
в стая 402. - Какво?
В теб ли е ръчната камера?
Дай ми я.
Какво? Къде сме?
Няма врата!
Защо няма врата?
Вода?
Как е възможно?
Каква е тази чудесия?
Тук има някой!
Къде? - Момиче... гледа ни отгоре!
Наистина ли сме в 402-ра?
Дже Юн, има ръце на лицето ти!
И на твоето, А Йон!
Не говори така!
Има някой тук.
Трябва да се махаме!
А Йон!
Сонг Хун!
А Йон!
Дже Юн!
Сонг Хун!
Дже Юн!
Чувате ли ме?
Къде сте? Помогнете ми!
Спасете ме, моля ви!
Сонг Хун! Помощ!
Помогни ми!
Никой ли няма?!
Не е ли на живо?
Спря, след като научиха, че всичко е нагласено.
Знаех си, че не е истина.
ПСИХИАТРИЧНА БОЛНИЦА КОНДЖИАМ
Режисьор ЧОНГ БОМ ШИК
Превод и субтитри Riddermark
Всяка прилика с действителни лица и събития е случайна
Продуцент КИМ УОН ГУК
Специални благодарности на EASTERN SPIRIT
В ролите УИ ХА ДЖУН
ПАК ЧИ ХЬОН
О А ЙОН
МУН ЙЕ УОН
Ю ДЖЕ ЮН
ПАК СОНГ ХУН
ПАК ЧИ А
И СЪНГ УК
В памет на ЧОНГ У ШИК.