Превод и субтитри: maishka
Спри. Идва някой.
По дяволите. - Кой е този?
Знам ли. Нищо не виждам.
Побърквам се от страх, Адам. Ти каза, че тук не идвал никой.
Добре ли сте, госпожице? - Да, господине.
Извинете ни, господин полицай, но малко ни уплашихте.
Тук е забранено спирането след залез. - Извинявам се.
Пил ли си, синко?
Мама ме е учила да не пия на първа среща.
Първа среща, прекрасно. Добре, тогава.
Хайде, деца, тръгвайте. - Да, господине.
Благодаря ви, господин полицай.
Извинете ни.
Боже, каква досада.
Късмет, че не те глоби, че си пил. - Ами, той няма такова право.
Всъщност, тук могат да те глобяват само рейнджъри.
Ама че глупости говориш.
Стига, бе. Този си умира да ни глоби.
Какво прави, по дяволите?
По дяволите. - Недей, Адам.
Ама че си идиот!
Полицай, не зная какво смятате, че съм направил, но...
Ей, ти не си... Какво е това, по дяволите? Кой си ти, бе?
Ей, господине, на теб говоря! - Не, Адам!
Моля ви, не, нищо лошо не съм направил!
Бягай, Лула! Бягай!
Помощ! Помощ!
ШЕЙН УЕСТ
ЛЕСЛИ БИБ
и МАТ КРЕЙВЪН
ПРОБУЖДАНЕТО НА ЗОДИАКА
КЕНЕТ УЕЛШ
НИКЪЛЪС КЕМБЪЛ
и СТИВЪН МАКХАТИ
БОРИС МОЙСОВСКИ, к.н.
ДЖЕНИФЪР АРЧЪР, МАЙКЪЛ ХОРИГАН и ДЖОНАТАН РАЙТ
ДЖОНАТАН РАЙТ
ВИРДЖИНИЯ, В НАШИ ДНИ
МИК - ОЗЕЛЕНЯВАНЕ И ГРАДИНАРСТВО
Скъпа, прибрах се.
Здравей. - Здравей.
Какво направи с парите за храната?
А твоят ден как мина? Нека ти разкажа за моя.
Мина страхотно. Искаш ли?
За какво ги даде? - За нашето бъдеще.
Харви спечели търга за онзи склад.
О, боже! Още един ли?
Решенията ни, а не условията, определят бъдещето ни, Зои.
Какво? Цитирам твоя Антъни Робинс. - Ти въобще не прочете книгата.
Може да съм прочел нещичко. - Боже Господи!
Скъпа, нали помниш онази косачка за трева?
Продадохме я добре. А помниш ли онзи склад
със сребърните прибори? Беше голям удар.
Мик, това са само два склада. Ами всички останали?
О, Боже! Добре - колко плати за този?
1200. - Какво?
1200 долара? - Да.
Мик, това е наемът ни за три месеца.
С Харв си разделихме разходите, така че...
Сега вече те убих.
Направо побеснявам! Не можем да...
Мик, никога няма да се измъкнем от този клозет,
ако залагаш на складове.
Какво ми казваш сега? - Какво ти казвам ли?
Не е работата в това, което казвам аз, а в това, което казваш ти.
Само си седиш там и повтаряш:
"Зои, ще направя живота ти по-добър."
Зои, един ден ще ти купя истинска къща."
Но аз всъщност съм единственият разумен човек тук.
А не искам аз да съм разумният човек.
Да не си посмял... Въобще недей да... - Какво?
Това тук е твоето специално местенце. Онова...
Само да знаеш как те мразя в момента. Колко имаме вече?
Ами, да идем да говорим с Харви и да проверим, а?
Толкова си гаден. Спри. Махни се!
Хайде, мила.
Всъщност Тина ни даде информацията.
Каза, че бил на някаква стара жена.
И не говоря за живот в каравана с някаква бричка пред нея.
А по-скоро за живот като в "Отчаяни съпруги".
Трябва да сменим тази бракма, преди да ни изостави съвсем.
Знам, знам. Веднага щом посъбера пари.
Дай ми малко покой. - Нищо не съм казала!
Опитвам се да изляза от дупката. - Имаш ли булдозер?
Знаеш, че никой не може да ми говори така.
Не ми е в гените. - А да имаш къща в гените ти ли е?
Колко смяташ, че си спечелил
от тези складове, през изминалите две години?
Не зная. Малко над 1000.
Значи днес си хвърлил почти цялата печалба само за един склад?
Само това казвам. Дори сестра ми е по-добре от нас, а е в затвора.
Мамка му, сериозно ли говориш?
Имам добро предчувствие за този склад, ясно?
O, скъпи, винаги е така. Винаги. - Имам предчувствие, казвам ти.
Хайде, влизайте. - Боже, Харви, изглеждаш ужасно.
А ти си жесток. - Наистина жесток.
А, виждам слънчев лъч. Къде се изгуби?
Здравей, Харви. - Всеки път си все по-хубава.
Не ме ласкай. Къде е това, което сте купили?
Ей там. Искаш ли бира? - Разбира се.
Май не си спал. - Не, не съм.
Значи, това е то?
Ами, да, това е най-доброто.
Някъде около... 300 долара.
И в склада остана нещичко за около 100, 120.
Значи става около 400, 425 за всичко.
425 за всичко! Виж ти! - Чакай, чакай!
Досега Тина не ни е подвеждала. - Миличко, май са ви прецакали
като евтина курва за 10 стотинки. - Не, не, не.
Прерових кашоните и намерих нещо.
Елате с мен.
Беше скрито в тази гнусна кутия. Елате да видите.
Домашни филми? - Имат дата. 27.09.1969.
А, значи сте горди собственици на 40-годишен сватбен филм?
Не са от сватба. Изгледах ги.
Елате с мен.
Тук горе.
Направо и после надясно.
О, много класна работа, Харв. - Недей! Не пипай там.
Това е колекционерски плакат. - Как запомняш кое какво е?
О, за Бога, Харви! - Имам фотографска памет.
Сега по-скоро имаш сътресение.
Ей, да погледаме филм!
Какво държиш тук? Нечий труп?
О, Боже! Добре ли си?
Давай да се махаме. - Да, ами... Харв? Харви?
Харви? - Тук съм.
Добре... домашно кино.
Дано нататък да става по-интересно, Харв.
Просто гледайте.
Мамка му. Какво стана?
Лентата е много стара и се разпада.
Няма нищо. Аз го гледах. - Скапа ли се? Какво беше?
Задръж малко. - Ще задържа малко.
Ще заредя втората ролка.
Само малко търпение. Ето, готово.
Това е много гадно за гледане.
Какво, по дяволите, е това, Харв?
Това е Зодиака.
Зодиака ли? - Да.
Затова не спах снощи, а проучвах тази гадост цяла нощ.
Този твърди, че е убил 37 души.
Но полицията е потвърдила само пет.
Олеле.
Виж. Предизвиквал е полицията
с писма, съдържащи кодове, които не са разчетени и до днес.
Даже от ФБР не са успели да ги разчетат.
Ето го. Това е нашит човек - тук на филма.
Исусе Христе!
Виждал съм тази снимка. И числата на тези кутии за филми.
27.09.69. Набери тези числа, мила.
"Напа, Калифорния. Сесилия Шепърд е нападната
на 27 септември 1969 на брега на езерото Бериеса.
Шепърд е починала от раните си." - Видя ли? Какво ти казах?
Какви са останалите дати?
18.06.1968.
Нищо. - Добре, опитай с 31.08.1968.
31.08.1968.
Нищо. - Потърси на "убийства".
Така и не са го заловили.
Търсенето на Зодиака е било нещо като търсенето на Светия Граал.
Ето.
Първо на първо, нямаш представа дали тези филми са истински.
И второ, трябва да оставиш това на полицията.
Аз така бих постъпила.
Как се е озовало това в склада на една баба?
Може да не е било склад на някаква баба.
Мик, помисли! Ти би ли складирал такива неща на свое име?
Виж ти...
"Полицията на Сан Франциско отваря случая на Зодиака."
И точно затова ще извикате полицията. - Не, не, вие не внимавате.
Вижте там, където пише "Награда за улики, които водят към Зодиака."
100,000 долара. - Опа!
Божия намеса. Скъпа, това може би е моят билет за Коста Рика.
Момчета, вие сте луди. - Зои, в интернет има милиони теории
как Зодиака е филмирал убийствата.
Гледам "Престъпниците на Америка". Това не е достатъчно доказателство.
Абсолютно си прав. Само трябва да разберем на кого са
и тогава ще имаме нещо, което струва 100000 долара.
Мик, трябва да вървя.
Отивам да направя косата на Ели.
Ще те чакам в колата.
Ще се оправи. Такава е откакто Фрида затвори фризьорския салон.
Смяташ ли, че от това ще можем да изкараме пари?
Не знам, брато, но съм сигурен,
че онзи е човекът от филма.
Ето.
Вземи го и го прибери някъде, защото това са ни купоните за храна.
Ако го направим заедно, ще делим наполовина.
Хайде, де. Вече знаем каква е първата стъпка, нали?
Наполовина. - Половинки, брато.
По 50000 долара на човек.
Ще ти се обадя. - Добре.
Добър вечер, Рей.
Лека нощ, Рей.
Мила, ела да си лягаме.
Утре ще говорим за това. - Няма за какво да говорим.
Това са много пари. - Чуваш ли се, Мик?
Защото... говориш
за сериен убиец. Така че...
Зная. - Ами, значи няма за какво да говорим.
Мила, и аз имам глас по въпроса. Говорим за 100000 долара.
Мик, оставих се да ме убедиш да дойдем в това скапано градче.
И да ме убедиш да продам бижутата на мама,
за да платим наема и сметките... - Какво искаш да направя?
Ти си загуби работата. - Не е честно, защото си плащам дяла.
Днес направих Ели, утре пак имам клиент...
И това помага, но, скъпа, аз не печеля нищо
като кося морави и изхвърлям боклука.
Значи, решението на проблема ти е да гониш убиец, за да вземеш награда?
Това са 100000 долара.
Лека нощ.
Здрасти, мила. - Тръгна, без да кажеш довиждане.
Знам. Ти спеше и не исках да те будя.
Мик, не искам да се караме.
Нито пък аз. - Не вярвам, че го казвам, но, Боже,
ако наистина вярваш, че това е истина, тогава нека го направим.
Сигурна ли си, че си готова? - Не, но това са си пари,
а ние вече нямаме накъде.
Може това да големият ни удар, мила.
Дано. - Добре, тогава ще се обадя на Харви.
Страхотно. Обичам те. - И аз те обичам.
Тина е. - Защо си сменила катинара на склада?
Трябва да си вляза. - Това вече съм го чувала.
Ела утре до офиса да платиш част от дължимото, а?
Добре. - Добре.
О, Боже.
Харв, съгласни сме.
Значи, Зои е казала да? - Млъквай и да започваме.
Млъквай, Харви. Каква е тази миризма?
Това е перхлоретилен. Като баня е за старите ленти.
Отмива мръсотията и възстановява влажността.
Повече няма да изгори. - Я виж ти!
Дайте вашата ролка, да изчистя и нея. - Нашата си е добре, Харв.
Пазете я, защото тя е част от богатството ни.
Да, знаем, Харв. Погрижили сме се.
Ще идем да говорим с Тина да разберем кой е наел този склад.
Добра идея. - Да видя и другите боклуци от склада.
Добре.
Кой е складът? - Този тук.
Какво става тука?
Къде е всичко? - Надявам се Тина да го е преместила.
Ама че работа.
А, тя е винаги тук.
Тина, Мик е. Къде си? Трябва да си вземем някои неща.
Обади ми се, като чуеш това, а?
Не разбирам. Тя е винаги тук. - Скъпи, сигурна съм, че е добре.
Отишла е да хапне някъде или нещо подобно.
По дяволите! - Боже.
Какво? Ще влезеш с размахан патлак ли? Ще разбиеш вратата?
Не знам, ще ми се да огледам.
О, не!
Боже, идеята никак не е добра.
Наведи се.
А, чудесно. Добре.
Какво ще правим? - Това е номерът на склада.
Ти виж в компютъра, аз ще видя картотеката.
Ама на теб май ти харесва. - Скъпа,
не сме излизали от караваната от месеци.
Не съм се забавлявал така от години. Виж,
ако си изиграеш картите правилно, може да ти излезе късметът.
Така ли било? Я се захващай за работа.
Не бих имал против... - На работа!
Добре, де. Добре.
Папките са картотекирани азбучно по имената на клиентите.
Да, и при мен е така.
Виж кои не са си платили или... - Да, или изостават с плащането.
Доста дълъг списък.
Записан е на жена. - Да, това намалява броя.
Готов ли си? Виж Хили Мартино.
Хили Мартино.
Да, намерих я. Склад №84.
Не е той. Сега... Виж Елза Карлингсън.
Елза... да. Не е той.
Добре. Бети Фъргюсън. - Бети Фъргюсън.
Бети Фъргюсън. Склад №45.
Намерихме го. - Тихо, дай по-спокойно.
Пише, че е просрочила плащането с три седмици. Боже Господи.
Само толкова преди, да ти продадат нещата? Гадно!
Тук не си поплюват. Има ли адрес?
Да, да вървим. - Какво, сега ли?
Да се омитаме. Не искам да ходя в къщата на убиец
посред нощ, ясно? - Ясно.
Това е лудост.
Тина? Тина?
Мик, да вървим. - Ти ли с?
Мик хайде скъпи. Мик, Моля те, да си вървим.
Стой вътре. Аз ще се погрижа.
Какви ги вършиш, Мик?
Ей!
Кой е там?
Покажи си физиономията, преди да съм я разбил.
Мик, стига. Стига вече. Скъпи, върни се, моля те.
За последно те предупреждавам. - Мик, хайде, идвай!
Хей.
Надуваш клаксона? Ти сериозно ли? - Да вървим.
Да не си полудяла? - Не съм аз онази
с лопатата в ръце, нали? Да се махаме оттук.
Кой беше онзи? О, Боже!
Не знам, но ще се обадя на Харв да му кажа.
Моля те, заключи си вратата.
Олеле. Беше истинска лудост.
Не вярвам, че го направихме. - Мамка му.
Беше невероятно. - Беше лудо.
Беше си съвсем лудо.
Ти си наистина луда. - Ти си луд.
Благодаря ти.
Събличай това. - Да.
Заклещих си ръцете. Ръцете си заклещих.
Няма нищо, сега ще ги измъкна оттам.
Няма нищо.
О, за Бога, Рей.
Извинявай, не исках да те будя. Просто ми свърши бирата.
Направо ми изкара акъла.
Знаеш и колко е часът?
Извинявай, Мик. - Няма нищо.
Бездруго не мога да спя.
Дай и на мен една, ако обичаш.
Не бива да влизаш така неканен.
Някой ще ти счупи главата един ден. - Добре.
Защо си така нервен. Досега не си се ядосвал.
Работим по нещо, но не мога да ти кажа какво.
А!
Слушай, знам, че не е моя работа,
но може ли да ти дам един съвет?
Давай.
Не се забърквай в неща, които не разбираш.
И за които нищо не знаеш.
За какво говориш?
Видях онези неща за Зодиака на масата у вас.
Прави си - не е твоя работа. Всичко си има граници, Рей.
Нямам против да вземаш бира понякога,
но не ми рови из нещата, приятел.
Аз бях там. - Къде?
В шибаното Сан Франциско.
Бях там през 60-те.
Онзи, от когото толкова се вълнуваш...
Той свали града на колене.
Докара до ужас всички почтени граждани там.
Направо се посирахме от ужас.
Родителите не пускаха децата си на училище.
Пощальоните се страхуваха, че ще ги гръмнат някъде.
И дори полицаите патрулираха улиците
като подплашени ученички,
които чакат някой да ги подбере от тротоара.
Никой не беше защитен. Абсолютно непредсказуемо.
Красота. Онзи е абсолютен гений. Само как се е измъквал от закона
през цялото това време. Даваш ли си сметка за това?
Никога няма да се роди друг като него. Никога.
Ти май си му почитател?
Има много теории за това къде ли се намира сега.
Някои дори мислят, че е още жив.
Така че за свое добро ме послушай и изгори онази лента.
Забрави какво си видял и карай нататък.
Защото да знаеш, от това няма да излезе нищо добро.
Откъде знаеш за филма?
Нито една тайна не остава скрита зад тези картонени стени.
Ще вървя. Трябва да се погрижа за едно-две неща.
Сега, по това време? - Ще ставам рано.
Да. Все пак - благодаря ти за бирата.
Ще си я взема с мен. Хайде... приятел.
Да, скъпа? - Мисля, че е... ей там. Да.
Явно е стоял тук цяла нощ.
Хайде, бързо. Да не ви види някой. Хайде.
Бързо, бързо. - Спокойно. Нищо не е станало.
Е, тук сме вече. - Какво ще правим сега?
А сега какво? Чукаме на вратата
и казваме, че мъжът й е Зодиака? - Наблюдавам къщата вече 18 часа.
Никой не е шукнал даже.
Уверявам те, в къщата няма никого. А ако има, са мъртви.
Между другото - проучих малко.
Бети Фъргюсън, 91 годишна. Мъжът й - Балтазар, на 94. И двамата са живи.
Откъде научи това? - От сайта identitracker.сom.
Дължиш ми 15 кинта за твоята част. - 94 годишен? Дали пък...
Момчета, този е с единия крак в гроба.
Трябва само да открием улика, свързваща Фъргюсън с филма
и викаме полицията. И готово, парите валят.
ФБР не са го хванали толкова години, как мислиш ще успеем ние?
С такова отношение ли ще започнем?
Може. Че какво му е на отношението?
Ами значи: "Не ща да се захващам". - Хей, момичета, момичета...
И двечките сте хубавки. Да се залавяме за работа. И отвори вратата.
Нали Тина ти казала, че бабата е мангизлийка?
Добре ли си? - Нищо ми няма. Давай.
Нали няма да влизаме вътре?
Не се бой, мила моя. Господ бди над теб.
Взе да ни става навик. - Е, вече сме тук.
Шансът чука на вратата.
Къщата прилича на обитавана от духове. - Това е добре.
Нали ви казах, че няма никого?!
Бу! - Боже!
Какво точно търсим?
Каквото и да е. Нещо. Просто си отваряй очите.
Дали това е Балтазар или пък имат син?
Няма как да предположа.
Погледнете тук.
Мостът "Голдън гейт" в Сан Франциско.
Където са станали убийствата.
Значи, това...
Това трябва да е синът им.
Това трябва да е Балтазар. - Хора, елате тук долу.
Тук долу.
Внимавайте къде вървите. Вижте това. - Какво, какво?
Елате тук. 8 мм камера.
О, това може да е самата камера.
А аз намерих снимка на сина на Балтазар
пред моста "Голдън гейт" в Сан Франциско.
Вижте, тук някъде трябва да има ленти.
Търсете кутия за филми, а? - Добре.
Да, да. Търсим.
Шшшт.
Чухте ли? - Да.
Да.
Шшшт, шшшт.
Добре, тръгна си. - Веднага да се махаме оттук.
Чуй ме - я се дръж малко. - Не ти се дръж. Ти си луд.
Да намерим филма. Трябва да го намерим. Само минута.
Хайде, той замина. Да търсим. Тук някъде трябва да е.
Шшшт.
Намерих го. - Харв? Не може да бъде.
Вече може ли да си ходим? - Само още секунда.
Може ли вече да си ходим?
Хайде.
Спокойно, спокойно.
Хей! - Боже!
Остави го, иначе ще ти пръсна мозъка. - Не мога, господине.
По-спокойно. Няма защо някой да пострада, за Бога.
Кои сте вие и какво правите в дома ми?
Вие ли сте Балтазар Фъргюсън?
Аз съм синът му, Бенджамин. Какво правите тук?
Ами... ние...
не смятахме да се натрапваме, но вратата ви беше отворена и...
Купихме склада на майка ви
и намерихме тази филмова ролка.
И си рекохме - какво пък, може да си я искат хората?!
Не разбирам.
Те от няколко години живеят във Флорида.
Я се огледайте.
Мислите ли, че са имали нужда да си наемат склад?
Значи вие сега живеете тук сам, така ли?
Задавате твърде много въпроси за хора, изправени пред дулото на пушка.
Ама, ние, такова, ние си тръгваме. Извинете ни. Да вървим, момчета.
Добре, добре, тръгваме. Спокойно сега.
Спрете! Мисля, че забравихте нещо.
Какво? - Лентата. Просто ми я дайте.
Ами щом складът не е на майка ви, значи филмът не е неин.
Да, извинете. Наистина съжаляваме.
Ние само... бъдете здрав. Хайде.
Бен, всичко ли е наред при теб?
Да, няма нищо. Тези хора тъкмо си тръгваха.
Отново ви се извиняваме, господине. - Да.
Ето моята визитна картичка.
Ако намерите още нещо, което смятате, че е мое...
ТРАЙ-КАУНТИ НЮЗ ЛЕДЖЪР Б. ФЪРГЮСЪН, Гл. редактор
първо ми се обадете.
Непременно. - Бъдете здрав!
Не ви чух името. - Пожелавам ви приятен ден.
Довиждане.
Боже, ужас.
Как можа просто да му го дадеш? Този филм можеше да ни осигури парите.
Ти сериозно ли? Аз какво трябваше да направя? Да побягна?
Момчета, ами ако онзи наистина е самият убиец
и не му бях дала филма?
Е и какво? Щеше да ни бие там ли?
Да.
Това беше той. - Да, той трябва да е бил.
Не, не е. - Харви, ти сериозно ли?
А случайно ли е да има камера и 8 мм лента?
И негова снимка пред моста "Голдън гейт" в Сан Франциско?
И е работил във вестник, точно както смятат всички.
На подходяща възраст е. - А и складът всъщност е бил негов.
И ни извади пушка насреща. - Защо тогава се е отказал от склада?
Стар е вече. Може просто да е забравил.
Момчета, трябва да се върнем, да...
да вземем отпечатъци или нещо подобно.
Отпечатъци ли? - Така те искам. Браво.
Гледали сте много серии "От местопрестъплението".
Повярвайте - не е той. Не приличаше изобщо на убиец.
Не приличал на убиец? - Без майтап. Виждал съм го в Кувейт.
Някои са там заради екшъна. Други се посират от страх,
а трети са просто хладнокръвни убийци.
Когато видите как някой убива човек
и после поглежда към вас и очите му са спокойни,
щастливи, направо доволни, знаете, че пред вас е истински убиец.
Онази лента сигурно вече е изсъхнала.
Да се срещнем у нас, а? - Да, добре.
А, какво беше това?
Приличаше на ключ за разкодиране. - На какво?
Не ви ли казах, че е пращал на вестниците кодирани писма?
Да. - Вижте. След като прибира пистолета
и преди да избърше кръвта от ножа.
Онзи лист със символите.
Какво виждаш?
Мисля, че това е ключ. Ключът за разкодиране.
За какво говориш? - За намиране на ключ към кода.
Зодиака винаги е твърдял, че името му е кодирано в писмата.
А това може би е самият ключ за разкодиране.
Извинявай, Харв, но не разбирам.
Говори по-разбрано, моля те. - Добре.
Тези кодове се използват от агенции като ЦРУ и чужди разузнавания
да кодират съобщения още от Втората световна война.
До всеки символ има буква.
Заместваш символа със съответната буква и готово.
Виждам, че не разбираш. Ще ти покажа. - Да, не разбирам.
Добре.
Какво пише тук? - Това са само символи.
Така е. А ето го и ключът към шифъра.
"И" е квадрат.
"O" е обърнат триъгълник.
"З" е "V."
Тук пише "Зои".
Ако имаш ключа е лесно. Но е почти невъзможно, ако го нямаш.
О, боже. Това може би е ключът към 340.
Какво е това 340? - Неразшифрованото писмо.
408 е било разчетено. - Откъде знаеш тези неща?
Две мисии в "Специални операции". - В Кувейт сте учили дешифровка?
Да, основите на електронното разузнаване,
но в онези дни дешифрирането беше в основата на всичко.
И мислиш, че ще го разчетеш? - Ако това е ключът, определено да.
Ами, добре. - Ще се заема с това.
Вие защо не проверите Бен?
Идете в кметството и по вестниците и вижте дали е бил в армията.
Защото това нещо тук е категорично военна работа.
Готово. Да, сакото ми. Благодаря.
Ей, Харви, браво на теб.
Между другото, донесете ми утре и вашата ролка.
Искам да я прибера в сейфа си.
Мили, Харви няма да ни прецака, нали. Той не е лош човек.
Не мога да кажа.
Ще те оставя в града и ще отида да скрия филма.
Какво, и ти ли не му вярваш?
Да кажем, че искам да гарантирам, че ще си вземем нашата половина.
Умник. - Да.
Хей. - Да ти се обадя като свърша?
И внимавай. Обичам те. - И аз те обичам.
Благодаря.
Красота.
Опа.
"Трай каунти нюз леджър". Разбира се. - Благодаря.
Здравейте.
Тези регистри са само до 1980 г.
Къде да открия статии от 60-те?
Архивът е в сутерена. Но е само за служители.
А-а-а...
Поли, много ми е важно. - Съжалявам, но затваряме.
Не се съмнявам, но аз бях...
ходих в градския архив,
но не намерих, каквото търся. Много ще ми помогне...
Госпожице, не мога да ви помогна.
"Трай каунти нюз леджър". - Поли...
Да, той е.
Аха.
Да, той е.
Да, ще го уведомя.
Благодаря ти, Поли. - Благодаря.
Благодаря ти, Поли! - Да, добре.
Много ви благодаря, госпожо.
Да.
Здрасти.
По дяволите.
Ало?
"Зодиака бяга от западния бряг, оставяйки следа
от неразрешени убийства в цялата страна.
Предал съм на властите улики от неназован източник,
които, считам, че ще доведат до разкриването на неговата самоличност."
Хайде. Хайде, хайде, хайде.
Слушай, аз съм във вестника.
Ела ме вземи, защото мисля, че открих нещо яко.
Тук съм. Ела да ме вземеш веднага.
Добре, до скоро. Мамка му.
О, Боже, много съжалявам.
Извинявате! О, Боже! Мамка му!
Ей, добре ли си? - Да, да, да. Няма нищо. Добре съм.
Сега, Фъргюсън.
Той е едно дете. Роден е и е отраснал тук.
Не се е женил и няма деца.
Воювал е във Виетнам от 1963 до 1964.
Първото убийство на Зодиака е 1968. - После, след Виетнам,
през 1965,
станал криминален репортер в един вестник в Сан Франциско.
В Сан Франциско ли? О, това е сериозно.
Да, но има една малка спънка.
По някаква причина Фъргюсън зарязал работата си
във вестника в Сан Франциско и се върнал тук
и започнал работа в нашия "Леджър",
на 1 октомври 1969 г.
Проблемът е, че Пол Лий Стайн
е убит в Сан Франциско
на 11 октомври 1969.
Мамка му. - Нали ти казах. Но чуй,
зная, че е особняк,
но няма как да е нашият човек, защото
е бил тук, на 2500 мили оттам.
Чуй обаче това:
намерих статия, написана от Фъргюсън за Зодиака.
Фъргюсън е проследил
поредицата убийства в цялата страна
и стигнал до заключението,
че Зодиака всъщност е тръгнал оттам
и идва насам.
Тоест, може Фъргюсън всъщност да е попаднал на следите на Зодиака
и може би самият Зодиак се намира тук понастоящем.
Или е оставил следа от трохички, които да се проследят от полицията.
Боже, какви ги приказваш? Защо не ме слушаш?
Не знам. Някой казват, че дори не е бил в Сан Фран,
Кои? - Прочетох го в сайт на негови фенове.
Той си има фенове? - Очевидно. И то много.
Виждаш ли онзи? Дето паркира точно зад нас?
Сигурно си...
Мили, да се махаме оттук. Тръгвай. - Не, не.
Сега ще ида да го наритам. - Не, миличък, не.
Върни се и да тръгваме. - Добре де!
Тръгвай! Хайде! - Успя ли да го видиш?
Не, не успях.
Боже, не искам повече да се замесвам.
Мик, нещата загрубяват и аз...
Зои, това е важно. - Не и за мен. Спирам.
Мик, това не ни е нужно.
Знаеш ли колко е половината на 100000 долара?
Стига! Аз да не съм идиот? - Мик, остави пистолета!
Исусе Христе! Това са 50000 долара, Мик!
Толкова! - Това са много пари.
Смятам, че струвам повече от 25000 долара.
Нямах това предвид.
Я се виж.
Таксиметров шофьор убит в Сан Франциско.
ГЛАСЪТ НА ЗОДИАКА ТАЙНСТВЕНИЯТ УБИЕЦ ГОВОРИ!
"Говори Зодиака."
Мамка му.
Какво има? - Мисля, че той е тук отвън.
"Говори Зодиака."
По дяволите.
Боже! По дяволите.
Зои?! - Мамка му.
Мила... - Майната ти!
Боже!
Не, майната ти! Въобще не се приближавай!
Всичко наред ли е? - Знаеш ли чия е тази кола?
Тази ли? На онзи, с когото спи съседката.
Ей онази, от съседната каравана, как се казваше?
Онази, с испанското име... Сетих се, Валенсия.
Номерът при Валенсия е, че всяка вечер тук има различна кола.
Не че я съдя, но курва си пада.
Дано съм ти помогнал. - Да.
Искаш ли бира? - Не.
Мила, много съжалявам.
Ти насочи пушка насреща ми. Не е добре.
Зная, зная. И съжалявам.
Явно, извинението ми не върши работа. Аз...
Съзнавам, че я оплесках. - Меко казано.
Оплесках я, мила, но се кълна,
че чух нещо.
Зои, имам нужда от теб.
Наистина. Няма да се справя без теб.
Може ли... моля,
да отидем да видим дали Харви е дешифрирал съобщението?
А? Може пък да е успял?
Може всичко вече да е приключило?
Но ако ситуацията не ни се отплати,
аз ще намеря изход от нея.
Обещавам ти - никакви складове повече. Никакви глупости.
Давам ти само още един ден.
Ох, мамка му.
Бързо. Влизайте и затворете вратата! - Боже!
Затваряйте!
Боже Господи, Харви!
Почти го разгадах.
Този е бил истински гений.
Използвал е комбинация от шифъра на Цезар, на Вижинер и на масоните.
Погледнете, ще ви покажа. Виждате ли този символ?
Досега дешифровчиците са считали това за отделен знак.
Този символ тук обозначава 4 букви, но този тук...
това е една буква, прекодирана през шифъра на Цезар.
Този е страшен мозък.
Така че направих няколко съществени предположения
и сведох всичко до хора, които живеят в радиус от 50 мили.
Сигурно са стотици.
Не, не. Аз мисля, че е Бен Фъргюсън. - Не.
Да, да. Бил е в армията. Живял е в Сан Франциско от '67 до '69.
Мик, ти също се опитваш да напаснеш уликите към заподозрения.
Но не се прави така. Не е Бен Фъргюсън.
Колко пъти трябва да ти го повторя?
Дори не опитвай. Не му се чува.
Мик, името му не отговаря на кода. Трябва ми още време.
Бях заспал за около час, но ако разшифровам още един символ,
ще елиминирам 97% от имената, разбираш ли?
Но не мога, докато сте тук. Трябва ми...
Добре. - Трябва ми да съм сам...
Ще ми донесете ли един сандвич?
Прегладнял съм. - Разбира се.
Харви май е отървал козите.
Да.
Схванах го! Схванах го!
Това е "е". Това е шибано "е".
Ето, ето.
Елиминираме това.
И еха!
Виждаш ли това? - Да.
Не намалявай, не намалявай. Мик, моля те, карай нататък.
Карай. - Добре.
По дяволите. Мислиш ли, че Тина се е оплакала, че сме влизали?
Няма нищо. Това ще отшуми. Да занесем храната на Харви.
Къде е бусът на Харви? - Не може да е тръгнал.
По миризмата съдя, че не излизал от два дни.
Можеш ли... - Да.
Скъпа, прибрах се! - Харви?
Донесохме ти ребърца.
Къде си?
Харви? - Олеле!
Избягал е.
Какво?
Избягал е.
Не. - Не, не, не.
Няма да го оставя да му се размине. Иска да вземе цялата награда.
О, боже.
Знаех си, че ще направи нещо такова.
О, Мик.
Какъв гадняр.
По дяволите.
Ама че гадняр. - Не, не, не. Всичко ще се оправи.
В тези страници има нещо.
Каза, че ако успее да дешифрира още един от символите,
ще успее да сведе списъка
до една шепа хора... нали?
Нали така? - Да, така, така.
Мили, погледни.
Успял е.
Открил е шифъра. Разбрал е как да го направи.
Оле боже!
Добре, добре. - Добре.
Тук... има една страница
със зачеркнати всички имена и адреси.
И аз намерих една. - О, прекрасно.
Една, значи: една, две, три... - Задръж така.
Ето една без нищо зачертано. - Дай ми я.
И аз намерих една.
Ето една зачеркната. А ти какво намери? Колко са вече?
Една, две, три, четири, пет, шест, седем, осем... девет.
Добре.
Готово, мила. Всичко е наред.
Ние вече не търсим Зодиака.
Ето. - Благодаря. Сега вече погваме Харви.
Готова ли си за това? - И още как!
О, по дяволите. - Какво е това?
Не знам.
Иди потърси патрони за пушката, а?
Добре, веднага. Ти отивай.
Ей, Мик, намерих патрони! - Браво.
Мик!
Мик, Харви току-що въза! Ела веднага!
Почакай малко. Зои!
Мили, той ще се измъкне. Мамка му!
По дяволите!
Зои!
Да му се не види!
Зои!
Мик? - Зои, чуй ме - Харви...
Не, не, ти ме чуй. Бусът на Харви е точно пред мен.
Обичам те. Ела м намери! Хайде! - Не, не. Харви е мъртъв!
По дяволите!
Къде са шибаните ключове?
Хайде де!
Здравейте, тук е Зои. Оставете... - По дяволите.
Хайде, Зои, вдигни.
Тук е Зои. Оставете съобщение. - По дяволите!
Хайде, хайде! Къде си?
Мамка му.
Хайде де. Хайде.
По дяволите.
911. Какъв е случаят? - Отвлекли са жена ми.
Как се казвате и къде се намирате? - Мик Брадли. Улица "Чери" №1228.
Има убит човек. - Запазете спокойствие. Пращам екип.
Добре, добре.
Харви!
Не мърдай!
Какво правиш бе, човек?
Харви, не си играй с мен...
Имам голяма пушка, Харви, и ще стрелям.
Стига вече!
Лоръл. Лоръл.
Зои? - Говори Зодиака.
Държа жена ти. Но няма защо да я убия.
Чуй ме добре.
Да не си я пипнал или ще... - Какво?
Не контролираш нещата тук. - Полицията...
Полицията какво? Идва насам ли
Е, тогава, ще трябва да я убия. - Не, не, недей, недей!
Те нищо не знаят. - Е и?
И филмът е в мен. - Добре.
Е, тогава, вероятно за нея има все още надежда.
Зои се казва, нали? - Моля те, недей.
Смятам, че щом си стигнал дотук,
сигурно знаеш как да ме намериш.
Сигурно страшно се гордееш.
Майната ти.
Щом след толкова години и след като всички полицейски управления
и профайлъри и програмисти на ФБР
ме търсиха под дърво и камък и не успяха да ме намерят,
ти успя да ме откриеш.
Гледай ти каква работа.
Защо ли? Ами моите ленти са във вас.
Аз бях спрял.
Пълно въздържание. Вече 40 години.
Нямаш представа
какви невероятни усилия ми е коствало това.
Но се отървах безнаказано.
С изключение на Бен, разбира се. Той доста се доближи.
Виж, него го проследих. Чак от Сан Франциско.
Щях да го убия, но тук ми хареса.
И сега,
онази дебелана ми продаде склада.
Само защото пропуснах два наема.
Паметта ми не е като едно време.
Лошо.
Нека ти кажа нещо.
Това е моята история.
Няма да оставя да разрушиш моята легенда.
Оставих ти възможност да се измъкнеш,
ако си достатъчно смела да опиташ.
Знаеш ли, оттук са минали много млади животни
по последния си път.
Това място е проектирано така,
че да ги успокои
по пътя им към заколението.
Но не смятам, че ще има същия ефект и върху теб.
Ще боли, но какво да ти кажа?
Приятно изкарване.
А, съпругът ти идва насам.
Първо ще убия него.
Не!
Боже.
По дяволите.
По дяволите!
Хайде, мила, хайде.
Разстояние - 300 метра.
А, ето къде си. Ето къде си.
Четиридесет и пет.
38 ми калибър.
Мамка му, станаха.
Хайде!
Къде е тя? - Тя е добре.
Искам да видя лентата.
Хвърли шибаната пушка!
Искам да видя лентата.
Добре.
По дяволите.
Добре, добре.
Ти да видиш, праснах го.
Не, ти...
Зои?
- Мик? Миличък, тук съм!
Да му се не видеше.
Мик, той е тук.
Къде е?
Мик, помощ!
Мик! Мик!
Мик, Мик! - Исусе Христе!
Трябва да се махнем оттук. Трябва да се махнем оттук.
Бягай, бягай, мила!
Бягай!
По дяволите.
Мамка ти!
А се... Мамка му!
Не мърдай! Не мърдай, мамка ти!
Това няма да свърши добре за теб.
Ще ти пробия гадната усмивка, старче,
кълна се. - Давай! Дръпни спусъка.
Много хора са се опитвали. - Млъквай!
Сложи край на мизерния ми живот. Давай! Сега!
Боже мили,
ще ми се това да трае вечно.
Зои! - Мик.
Мик.
Зад теб е!
Боже... ела тук.
О, боже.
След четириседмично разследване,
ФБР и местните власти,
с помощта на ДНК категорично свързаха
убития с местните местопрестъпления.
Не сме установили самоличността на убития.
Местопрестъпленията се изследват,
както и жилището му за нови доказателства.
Разследването е текущо, но заявявам,
че нито отхвърляме, нито потвърждаваме, че ДНК
на убития заподозрян отговаря на ДНК на Зодиака.
След 40 години, запазените проби са негодни.
Зная, че много семейства искат да сложат край на неизвестността,
но ще мине много време преди да сме сигурни.
Сега ще отговоря на въпросите.
Да му се не видеше. - Какво? Мик?
Какво стана? Какво? - Няма нищо, мила.
Просто пак се излевачих.
Заспала ли съм? - Спа много дълго.
Съжалявам.
Няма нищо, ела тук. Ела тук. Ела, седни при мен.
Всичко ще е наред. Ето така.
О, да. Я ни виж.
Виж,
днес намина Франк. - Така ли?
Да. Предложи ми старата ми работа в мелницата.
Както и допълнителна работа като охрана.
Ти прие ли? - Да, приех.
Много хубаво. - Аха.
Време е да се захванем с живота си, мила.
Ти си всичко за мен. - Какво й има на тази лампа?
Ами... лампа. Винаги е била такава.
Има нужда от здрав ритник.
Трябва да я оправим. - Слушай сега,
ще взема веднага да я оправя. - Не, не, не. Моля те, остани тук.
Просто стой тук, моля те.
Миля, мила, няма нищо. Ще се справя, няма проблем.
Не искам да ме оставяш. - Ей сега се връщам.
Хей, обичам те.
Просто дишай.
Мик?
Мик!
Мик?
Превод и субтитри: maishka