По-рано от поредицата...
Алибито трябва да е убедително.
Когато те попитат какво си правил на 9 октомври,
ще имаш мускулна памет за действията си.
Ти си преживял този ден.
Как пледирате на обвинението за причиняване на смърт?
Виновен. Отговори по-високо.
Само веднъж. И всичко ще свърши.
Бакстър ще си плати. Ще си платят, хлапе.
Но моето отмъщение ще бъде дълго.
Кофи е бил по средата на изпита си
когато Роко Бакстър е умрял.
Хората, които сега смяташ за семейство, са внушили
на Бакстър, че Кофи е отговорен за смъртта на Роко.
Стой далеч от хотела.
Не се опитвай да отидеш в хотела!
Мога да го накарам да се измъкне от съда безнаказано!
Ще ги науча да вземат пример от мен, да се ръководят от мен
и тогава, в ключов момент, 12-те съдебни заседатели
ще направят точно каквото им кажа.
Трудно е да гледаш как някой умира и да живееш с вината за това.
Адам?
А какво е това момче? Адам.
Той е готин.
Ти обичаш ли го?
Да, обичам го.
Стойте далеч от тях. От Майкъл и Адам.
Знаете ли какво остава след загубата на дете?
Ужасна душевна болка, всеобхватно чувство за крах
и изведнъж някаква свобода.
Семейството ми няма да загуби друго дете.
Ще направя всичко. На всички.
Знам, че Робин имаше афера.
И не ни каза? Адам не знае.
Ще трябва да му кажа. Не ме карай, моля те.
Трябва ли да знае? Ти ме молиш да му кажа.
ВАША ЧЕСТ
Адам?
Той обади ли се?
Трябваше да му кажа.
Сериозно?
Сериозно ли, Елизабет? Разбираш ли изобщо
колко е уязвим той сега? Как ще му се отрази това?
Той и без това щеше да узнае.
Това е истината. А, истината, значи.
И Дядо Коледа не съществува.
Нека забравим за това, което се е случило последните 4 години!
Робин... Елизабет, тя е мъртва.
И не можем да му обясним защо се е чукала бог знае с кого.
Какво, не ти харесва ли?
Но така си беше, нали? Вярно е.
Тя се чукаше с някого и винаги да казваш истината е правилно!
Адам не може да съживи майка си, за да и се скара.
И нейното изкупление не блести. Опрощение?
Никакъв шанс.
Това е просто пътят на мъртвите: не може да има втори шанс,
но ако всички разберат истината, това е супер.
Какво направи, Елизабет?
Кофи Джоунс влезе в Дизаер.
Той умря за теб.
Аз съм му адвокатка.
И не спирам да бъда в случай на смърт
на клиент ми или на неговото семейство.
Започвам да се боря още по-силно за тях.
Изплюй камъчето, момиче. Какво искаш? ?
Ще си мълча за вашата сделка с полицията.
А вие ще ми кажете кой е управлявал колата, която е ударила Роко Бакстър.
Или ще те убия тук и сега.
Оставих бележка.
"Ако не доживея до края на деня, ето защо."
Мисля, че блъфираш.
Отдалеч усещам блъфа като неизмита курва.
Бележката е за застраховка.
Ако не сте толкова умна, колкото си мисля.
Убий ме - и ще нагазиш във фекалиите.
Загубя ли приятеля си в полицията. Губя и пари.
Знаеш как да ги броиш.
Не знам кой е убил хлапето на Бакстър.
Защо да ти вярвам?
Но ти можеш да разбереш. Не, не мога.
И не е нужно да знаеш повече.
Или не си толкова умна, колкото си мислиш.
Това не е "Дизайер".
Кофи открадна колата в деня след смъртта на хлапето на Бакстър.
Ти не би ми казал. Ти би запазил тайната.
Просто не исках да страдаш.
Ако бях на твое място, също нямаше да ти кажа.
Майка ти беше прекрасен човек в много отношения, просто прекрасен.
И само веднъж направи лошо дело, а една грешка, една грешка
не определя човек като личност.
Знаеш ли, когато се оженихме
се случиха две неща. Е, по-точно се случиха три неща.
Първото е, че се оженихме.
Второто, майка ти ми каза, че е бременна.
Да. Тоест, ние завинаги свързахме живота си и фактът на
твоето съществуване беше разкрит в живота ми в същия ден.
И какво беше третото?
Е, когато майка ти каза, че е бременна с теб
Бях толкова щастлив, че я сграбчих и стиснах, доколкото можех. Силно.
Дори твърде много. Спуках и реброто .
Да, така беше.
Но тя не каза нито дума. Нито една дума.
Беше сватбения ден.
И тя не искаше да ми го разваля, въпреки болката.
И то силна болка, както по-късно разбрах.
Това лъжа ли е? Или любов?
Обичам те. И аз също.
Стоп стоп стоп. Какво е това?
Господи, какво направих?
Какъв тъпанар!
Извинявай. Как можа да го направиш?
Не можах да устоя.
Боже мой.
Нейната задача е да те провокира.
Не се поддавай.
За нея това е лично.
Това е нейната цел.
Провокира те за да се побъркаш.
Заседателите ще го видят и тя ще се чувства като Пери Мейсън.
Пери кой?
Няма да бъда винаги до теб, Карло.
Ще дойде денят, когато ще ме замениш.
Ще бъдеш мен.
ще трябва да имаш добра преценка а не да си импулсивен.
Мозък, а не топки.
Така ли?
Покажи ми, че ще го направиш.
Да?
Покажи на баща си
че можеш да бъдеш истински мъж.
Научих го да кара колело.
Трябва да разберете той беше моят малък брат.
И в този ден видях как го спускат в гроба.
Знаете ли как се почувствах?
Съжалявам за загубата ти, Карло.
Кажи ми какво се случи.
Човекът, който уби брат ми, дойде в килията ми.
Какво почувства когато го видя?
Бях уплашен.
Извинете ме.
Ти? Хайде де.
Ти си готин.
И с десет килограма по-тежък от него.
Работата не е килограмите, когато се стигне до бой.
В очите му се четеше желание да ме убие и...
Не се срамувам да си призная, че се уплаших.
Какво направи?
Единственото нещо, което можех. Защитих се.
Кажете го на журито.
Той влезе и затвори вратата след себе си.
И веднага разбрах, че е дошъл да ме убие. Защо иначе?
Станах от леглото, но преди още да кажа и дума, той ме удари.
Нацели ме ниско долу.
Три удара в стомаха един след друг. Изкара ми въздуха от дробовете.
После заби пръст в окото ми и отново ме удари във врата.
Тоест, четири попадения и опит за изваждане на окото,преди да отвърнеш?
Да. Какво се случи след това?
От удар в шията паднах по гръб и... ...си ударих тила в тоалетната.
През това време каза ли изобщо нещо?
Той издаваше само един звук.
Какъв звук?
Ревеше.
Какъв рев?
Никога няма да го забравя.
И така.
Ти си на пода.
Нали?
Разбрах, че трябва да стана, иначе съм прецакан, но...
Той отново започна да ме удря и...
И?
Хвана ме за топките.
Знаете колко боли?
Стискаше силно.
Просто нечовешка болка.
Какво направи?
Хванах го за косата. Това беше единственият ми шанс.
Но стана по-лошо. По-лошо ли?
Той стисна по-силно и аз си помислих...
Не, разбрах, че ще умра.
И аз ударих главата му в стената.
Колко пъти, Карло?
Не знам. Няколко.
Д-р Гретер заяви, че са шест пъти.
Вярно ли е?
Възможно е.
Не помня, почти бях припаднал от болката.
И ти спря, когато той загуби съзнание?
Той не загуби съзнание.
Сигурен ли си? Самият той излезе от килията.
И вие го пуснахте? Разбира се.
Така се спасих.
Но г-ца МакКий раздуха ситуацията, че не сте съобщили на полицията,
че сте се защитавали от жестока атака.
Можеш ли да обясниш?
Нейната задача е да ме вкара в затвора.
Не Карло, можеш ли да обясниш защо не каза на полицията?
Полицията в Ню Орлиънс ли?
Тези, които стреляха по гражданите по време на урагана Катрина?
На тях ли?
Това не е полиция.
Заседателите ме разбират.
Имах право да се обърна към адвокат и аз го направих.
Нямам повече въпроси.
Ще направим почивка преди разпита.
Ей красавице откъде си?
Май не знаеш какво правиш тук, момиче!
По-добре ела при нас!
Разкошна кучка!
Ела при нас, не се ослушвай.
Търсиш с кого да се изчукаш ли?
Аз съм готов!
Ей, виж само!
Да! Вече си имаме добра компания!
Имаме късмет!
Остани с нас по-дълго!
Ще те наема и аз! Да, скъпа!
Хей, ела тук бързо!
Да!
Ей, спри се!
Нищо специално. Просто кажи и това е...
Заседанието продължава.
Г-н Бакстър, напомням ви, че все още сте под клетва.
Карло, как са ти топките?
Вече са по-добре.
Е, ами точно в този ден?
Бяха много зле.
Страдахте ли много? Да.
Мислихте ли, че ще умрете от болка?
Затова и се защитавах.
Какво каза докторът?
Не съм ходил на лекар.
Чакай малко, не си ли бил на лекар?
Не бях. И защо?
Просто не ходих.
Тоест няма данни за нараняванията, за които се твърди,че сте ги получили?
Изглежда имате навика да молите журито да ви повярва
на думите без никакво потвърждение.
Това започва да звучи като реч, госпожице Маккий.
Съжалявам. Започвам по същество.
Вашите думи не могат да бъдат потвърдени защото са лъжа.
Невъзможно е да се потвърди това, което не е било.
Това въпрос ли е или издевателство?
Това е подигравка. Казвам истината.
Кълна се. Истината и нищо друго.
Добре, казахте ни, че сте се променили. А какъв бяхте.
Този, който нарушава закона.
Кои закони?
Не е нужно да отговаряте.
Имаме правила срещу самообвиненията,
които г-жа Маккий знае много добре.
Е, как се променихте?
Тук се опитваме да ви опознаем по-добре Карло
и разберем какво си си мислел през онази нощ в килията си.
Бях уплашен. Казах ви.
Той ме нападна пръв.
И тогава ти затвори вратата?
Не. Той я затвори.
Сигурен ли си?
Сто процента.
И в този момент когато вратата на килията се затвори,
разбрахте, че става въпрос за живот и смърт:
Кофи дойде да те убие и ти трябва да се защитиш.
Да.
И след боя Кофи напусна килията?
Точно така.
Как?
Какво как?
Как?
Не разбирам.
Факт е, че в областния затвор вратите се заключват след затваряне.
И стоят заключени докато пазачът с ключа
не дойде да ги отвори.
Кофи не може да излезе от килията.
Как беше, Карло?
Кофи Джоунс излезе през заключената врата?
Или лъжеш?
Знам кой си, виждам те...
Мис Маккий.
Възможно ли е, заради стресовата ситуация да си сгрешил за вратата?
Да.
Или не се е затворила плътно?
Може би.
Кажи на тази глупава овца.
Какво каза?
Какво ми каза? Ваша чест.
Зададох ви въпрос.
Какво ми каза току-що?
Мис Маккий.
Значи трябва да си затворя очите за това?
Добре, нека направим това.
Ваша чест, ще ги затворя. И ето защо.
Моля, докарайте монитора.
Ето го Кофи. И ето килията на Карло. Вижте.
А ти ни кажи, когато вратата се затвори.
Е, кой от нас двамата е тъпа овца?
Здравейте. Сър, помните ли, когато баща и син тийнейджър идваха тук?
В началото на октомври.
Те идват на гроба на жена му, а той обикновено е с костюм и маратонки.
Да, той ми каза: "Извинете, но няма да ви дам пари за наркотици или алкохол."
Присмиваш се, копеле.
И в този ден това беше по-скъпо от парите.
Какво значи "този ден"?
Нищо.
Как се казваш?
Нанси Костело.
Дъщеря на сержант Фин Костело, 1-ви морски батальон.
Отряд от 30 войници.
Оризовото поле край село, наречено Ле Сон.
На 15 километра от Да Нанг.
Обстрелът беше от три страни. Перфектната засада.
Седем часа в калта под непрекъснат огън от засада на Виетконг.
Всички 30 са ранени.
13 бяха убити.
И хеликоптерите не можаха да се доберат до нас.
Приятелят ми Джаки Джонсън умря в ръцете ми.
прострелян в челюстта.
Той умираше повече от час.
10 октомври 1965 г.
Сигурни ли сте за датата?
Не беше ли на 9 октомври?
На 10 октомври 65 г. животът ми се преобърна.
Мислите ли, че това може да бъде объркано?
Лий, аз съм - Нанси.
Обади се възможно най-скоро.
Преди малко бях на гробището.
Виж каква е работата...
Има някаква грешка.
Очевидно да.
Как да разбирам това?
Да, той беше тук. Заседанието на Фамала Джоунс беше в 9 ч.
съдията пристигна 20 минути преди делото.
Това помогна ли? Заради колата ли е?
Бети, махай се!
Не знам какво замисляте, детектив, но дойдохте тук
и започнахте да ме разпитвате?
Няма да търпя това!
Разпознавам този тон. Тон ли?
Какъв, по дяволите, е тонът?
След като сте стояли толкова много в съда, ще го познаете.
Гняв плюс праведност?
Така лъжците крият лъжата.
Време е за обяд, нали? Да.
Всичко хубаво, детектив.
Знам, Майкъл. Знам, че е бил Адам.
Защо не ми каза, братко? Щях да ти помогна някак си.
Още един ден.
Делото. ами...
Изглежда Карло ще получи смъртна присъда.
Това не те ли устройва?
Ти против смъртното наказание ли си?
работата не е в това, Чарли.
Нужно ми е да бъда оправдан.
Боже мой.
Те те държат с нещо.
По-конкретно.
А ако все пак Карло го осъдят?
Да.
Те си мислят, че съм аз.
Джими Бакстър си мисли, че аз съм убил сина му.
Някой друг?
Нанси Костело.
Изглежда тя се досеща.
И ти си готов да се пожертваш?
Той е мой син.
Той е най-старият ми приятел.
Не можеш да ме уплашиш.
Значи това реши?
Разбрахте всичко погрешно.
Помислете какво е да узнаете, че вашият най-добър приятел...
Търсих истината заради него, Чарли.
Дори когато другите го зарязаха, аз продължих да ровя заради него.
Беше Адам.
Адам уби Роко.
И избяга.
Човек като Джими Бакстър?
Би било око за око син за син.
Майкъл направи това, за да спаси сина си.
От какво имаш нужда? От помощта ти.
Водя в резултатите при анкетите.
С Божията помощ и ако звездите се сближат успешно,
след десет дни ще бъда кмет на Ню Орлиънс.
Притесняваш се от изборите ли?!
През първите сто дни ще имаш шанс. И трябва да побързаш.
Ще въведа ред в града, започвайки от дружките ти.
Какви дружки? Не се преструвай.
Познаваш ги много добре.
Кюсак, Наш, Максуел. Всички са корумпирани.
Но да прецакаш своите? Да нарушиш кода на мълчанието?
Тогава трябва да имаш сериозна подкрепа.
В противен случай с теб е свършено.
Заплашваш ли ме? Точно обратното.
Предлагам ти подкрепата на кмета
по прочистване на шибаната ни полиция от върха до низините.
И какво ще получа в замяна?
Майкъл Десиато.
Ще потичам за да си изчистя главата.
Няма да се бавя. Ще се върна след 14...
Майкъл. Здравейте.
Знаеш ли, имам нещо за теб.
По-точно, за Юджийн.
Пари от продажбата на топката.
Той е тук. Юджийн?
Той ще свидетелства.
Какво?
Кофи е отишъл до блок "С"
не за да нападне Карло, а да му обясни недоразумението.
Какво? Той не е убил Роко.
И той не откраднал колата ти този ден.
Дизайер не са имали намерение да убият Роко Бакстър.
Делото по обвинението е приключено. Така че отвори го.
Доказателства...
Норми? Какво по дяволите са нормите?
Спри, спри, спри. Какво правиш?
Грешен въпрос. И кой е правилния?
Ако не Кофи или „Дизайер“ са убили...
Тогава кой?
Обади ми се на 9 октомври.
Веднага след обаждането на Нанси Костело.
Искаше да ни поканиш и двамата на среща ли?
Зарежи... На годишнината от смъртта на Робин?
Не, не, не, точно
каза на Нанси, че искаш да съобщиш за кражбата на колата,
която все още не беше открадната.
Кофи ли ти каза това?
Кофи ми каза, че не е откраднал колата на 9 октомври?
Юджийн. Юджийн?
Значи той лъже? Или лъжа аз?
Кофи беше в бандата. Брат му също е в бандата.
Той е на 15 год. И той е в банда, която убива неудобни хора.
И ти приемаш сериозно думите му?
Той е.
Сивия призрак.
Ти беше. На прага ни в деня на процеса на майка ми.
Спри се.
Бил си в 9ти район? Сутринта на процеса на Фамала?
В къщата й?
Да, това е вярно.
Значи не си бил ти...
Алън.
Хайде, синко.
Значи не си бил ти. Моля те, кажи ми, че не си бил ти.
Моля те, Майкъл.
Кълна се, че не бях аз.
Добре.
И не беше Кофи.
Лий. И не са били "Дизайер".
Лий, моля те. Ако не си бил ти, тогава...
Кой друг имаше достъп?
Това е номерът на Нанси Костело. Просто го набери.
Кажи ми, че ще дойдеш в участъка. Може би ще отидеш сама.
Не.
Колебаеш ли се?
Защото знаеш какво ще се случи с него?
Но главното е справедливостта.
Справедливост? В затвора?
Там не оцеляват. Кофи не успя и Адам няма да може.
Недей така.
Моля те... Лий?
Нима смъртта на друг тийнейджър ще поправи нещо?
Ако да, тогава се обади.
Ако не искаш да натоварваш съвестта си, тогава я изчисти с едно обаждане.
Защото това е изборът.
Убий Адам, изчисти съвестта си.
Кой си ти?
Знаеш кой съм.
В противен случай вече да си се обадила.
Справедливост и принципи?
Наистина ли мислиш, че всичко това може да бъде по-ценно от живота на детето ти?
Детето ми?
Твоята лъжа, твоите манипулации... Просто ме убиваш.
Не съвестта ми трябва да бъде изчистена, Майкъл.
А твоята?
Добре. Слушай, слушай.
Ще отида. Ще отида в полицията.
Но това бях аз.
Ще кажем на ченгетата, че това бях аз.
Моля те, Лий.
Не искам да бъда такъв човек.
Не искам повече да лъжа.
Но той е мой син.
Аз съм лош човек,
защото ценя собствения си живот много по-малко от живота на сина си?
Четири деца
и майка им загинаха заради теб.
Направих ужасно нещо.
И много ме е срам.
Но аз те обичам.
Спри да говориш само за себе си! Не мога да бъда с теб.
Сега никога няма да мога да бъда с теб!
Но още можеш да раздадеш правосъдие.
Можеш ли да го направиш?
Поне това можеш ли?
Аз...
От какво се страхуваш?! Недей...
Ще отидеш в залата.
Позволи на Юджийн да бъде свидетел и да каже истината!
Карло ще бъде осъден. Кофи ще бъде оправдан.
И твоята съвест ще получи втори шанс.
Мис Маккий.
Намерен е ключов свидетел, ваша чест.
Чиито показания ще хвърлят светлина върху случилото се с Кофи Джоунс.
И вие искате да възобновите делото на обвинението?
Разбира се, ваша чест. Това е недопустимо.
Ох, стига вече!
Не на последно място, защото поява на свидетел на обвинението
в средата на процеса само би объркала журито.
Вече не искам да чувам аргументите и на двете страни.
Ваша чест, моля Ви. Моля Ви изслушайте ме.
Най-важното нещо...
Ваша чест?
Делото по обвинението е закрито. Не можете да го отворите отново.
На свидетеля е отказано да дава показания.
Защо?
Той не е такъв, какъвто го мислех.
Да, но ти обеща.
Повярвах ти.
Какво е това? За бейзболната топка.
Кой я купи? Вземи парите, Юджийн.
Вземай всичко, което можеш.
Новата ти приятелка. Какво знае тя?
Няма да създаде проблеми.
Ще опростя въпроса: какво не знае тя?
Тя нищо не... А за нашето приятелство?
Вече ти казах.
Имаш си приятелка. Имаш си тъща.
Имаш си куче. И си имаш и син.
Какво ще направиш?
Съдия?
Не може да бъде. Не не. Просто не.
Новата ми приятелка е загубила красноречието си.
Това идва направо от нищото.
Това е същността на бележките от съдебни заседатели, Фиона.
Не можете да ги контролирате. Знаете ли кой е пратил това?
Не, ваша чест, но трябва да призная:
Трябваше да използвам това в защитата си, но грешката
ми не отменя доказателствената му стойност.
По време на процеса изследвахме душевното състояние...
Няма свидетел.
Не можете да го вземете и да го включите. Без контекст и обяснение това са глупости.
И няма да му позволя да го прочете с патос в гласа си.
Тя е срещу мен.
Според мен си задник. И моето мнение за вас не е високо.
Ще го направя
Аз съм неутрален и безпристрастен. Това е работа ми. Ето защо съм тук.
911. Какво си и случило?
Помогнете ми.
Чувате ли ме? Ало?
Това са последните мигове от живота на Роко Бакстър.
17-годишното момче поема последните си глътки въздух.
Не можем да определим къде се намирате.
Ако сте в града, натиснете произволен бутон.
Точно това,другото 17-годишно момче,
Кофи Джоунс,чува след кражбата на кола
когато блъска и убива Роко.
Ало? Чувате ли ме?
Чувате ли ме? Ало?
Всички да станат.
Дами и господа заседатели, стигнахте ли до решение?
Да, ваша чест. Алън.
Благодаря.
Подсъдимия, моля, изправете се.
В случая на Джи-Кей-Ел l 1-4-1-7-9,
Щата Луизиана срещу Карло Бакстър, по обвинение за убийство от първа степен
журито намери подсъдимия за невинен.
Дами и господа, благодаря ви. Вие сте свободни.
Празнуваме тази вечер в хотела.
Ела.
Какво?
Той е тук.
Кой!
Трудно му е да диша.
Но може би е донесъл инхалатор.
Джими! Или може би не.
Господи, чуй ме!
Искаш ли да видиш какво ще направя със сина ти?
Хотел Baxter House. Джими!
Идвай. Джими!
Хайде, Адам. Отговори.
Отговори ми.
Гласовата поща е пълна. Невъзможно е...
По дяволите.
Не!
Не не не. Хей!
Хей!
По дяволите!
Не. Пусни ме. Трябва да вляза.
Не... Сър, има частно парти.
Синът ми е вътре.
И трябва да му кажа нещо така, че само за минута. - Не може.
Мамка му! Ето го велосипеда му! Той е там и трябва да говоря с него.
Махнете си ръцете! Сър, спокойно.
Не можете да отидете там.
Затворено е, сър.
Сериозна съм. Наистина. Искам да пътувам.
С твоята кола бръмбар? Съмняваш ли се в нея?
За колко време заминаваме?
Мислех си, може би, завинаги?
Искам да посетя Аляска.
Нека започнем с Аляска.
Ако си съгласен.
Кога?
Сега.
Сега? Точно сега?
Да.
Твоят любим пуловер. Легендарен.
Извинявам се.
Съвсем малко. Не са имали...
Не! Пуснете ме!
Последно предупреждение! Моля ви!
Да, колко можете? Наистина имам нужда!
Ще се справите! Трябва да отида, трябва да отида.
Предупреждаваме ви за последен път!
Вървете си!
Какво?
Не!
Извикай линейка! Всички, легнете!
Легнете!
Правилно! Бакстър...
Не не не!
Не!
Пусни! Пусни!
Пусни!
Не!
Тихо, тук съм.
Помогни ми! Помогнете ми моля ви!
До теб съм.
С теб съм.
превод: M E R L I N subsunacs.net