Моля те! Не го прави! О, Боже!
Не по този начин. Моля те!
Не.
Моля те!
Съжалявам. Искам да си отида вкъщи!
Една продукция на Стоун Вилич Пикчърс
Един филм на Джон Стокуел
ТУРИСТИ
в ролите: Джош Дюхамел
Мелиса Джордж
Оливия Уилд
Дезмънд Аскъл
Бю Гарет
Макс Браун
Музика Пол Хаслингър
Забавляваш ли се?
Само аз ли се притеснявам? - Сигурно са свикнали.
Мисля си колко далеч сме от болница.
Където докторите оперират, вместо да ампутират.
Забавно.
По дяволите, намали малко! - О, Боже! Точно като турист си.
Успокой се! Всеки ден минава оттук. Знае да кара, по-добре от теб.
Кара като ненормален. - Добре сме, нали?
Не мога да повярвам, че ме убеди.
Обратно ще летим. - Добре.
И аз ще избирам хотелите. - Беше прав, съжалявам.
Погледни.
Изглежда болезнено. - Спри!
Какво ли значи?
Значи, "Добре дошли в Бразилия. Наведете се. "
Трябва да си го спомняме.
Продуценти Скот Стайндорф и Бо Зенга
О, Боже! Стой на пътя!
Излизайте през прозорците!
Излизайте! - Бързо!
Всички да излизат.
Скачай.
Слизай!
Всички ли слязоха?
Все още ли мислиш, че летенето е загуба на пари?
Спри! Недей! - Хубаво.
Защо винаги моя багаж остава на края?
Сценарий Майкъл Арлен Рос
Алекс, намерих го!
Впечатлен съм.
Защо? - Все едно да носиш пясък на плажа.
Да водиш две такива пиленце в Бразилия?
Това е сестра ми. - Страхотно.
Искам да знам вариантите. - Тя не е вариант.
Взели ли всичко? - Така мисля.
Здрасти, аз съм Фин. Приятно ми е. - Би. И на мен.
Лиам. - Здрасти. Как сте?
Идеално. Здрасти, аз съм Фин. - Ейми, приятно ми е.
Изглежда сме свързани до живот. На ръба на смъртта.
Има какво да разправяме на внуците.
Дали имат план да ни измъкнат? - Съмнявам се.
Трябва да питаме. - Ще питам.
Шофер? Не те бива като шофьор!
Занимавай се с друго. Отглеждай банани!
Здравей. - Здрасти.
Аз съм Алекс. - Пру.
Трябва да ми върнеш жеста. - Съжалявам.
Всъщност не ме целуваш, един вид се целуваш във въздуха.
Давай пак.
Приятно ми е. - Приятно ми е.
Говориш ли испански? - Португалски е.
Ясно. За какво говорят? - Другият рейс е на път.
Ще е тук след десет часа. - Десет часа?
След което още 18 до Ресийв. - Какво каза?
За кое? - За това накъде сме тръгнали.
По начинът по който караше този, вече не знам.
Но ти каза Ресийв, нали? - Да.
Което е на север от Салвадор? - На повечето карти, да.
Което значи, че сме на север. - Какви сме идиоти!
Объркали сме рейса!
Растафериън. - Изглеждаше ми съмнителен.
Големи сме тъпанари! - Накъде бяхте тръгнали?
Флорипа. - Ще пообиколите.
За къде беше този рейс? - Белем.
Дали Белем е известен с това, че жените са десет пъти повече от мъжете
и грозните момичета са като Жизел? - Дали са умни, забавни нимфоманки
които имат слабост по чужденци? - Доколкото знам, не.
Жалко. - Защото Флорипа е.
Според Спорт Илюстрейтед моделите на бански са от Флорипа.
Разбирате ли за какъв ген говорим? - Градът е малък.
Спри. - Добре де.
Прихвана ли нещо? - Не, нищо.
Дали знаят нещо, което ние не? - Ще се разходя.
Бонита. Моето име е Би.
Фотограф... Фотограф...
Исусе! Успокой се!
Трябва разрешение да ги снимаш. - Откъде да знам?
Едно, "Не може, г-це", щеше да свърши работа.
Също и "Не може, скапан гринго". Скапаняк! Не те чувам!
Остави момичето на мира!
Лайнар.
Таблоидите писаха за чужденци, които идват и взимат деца заради органите им.
И хората намразиха туристите.
Има ли нещо общо с липсващата двойка? - Не мисля, че бяха двойка.
Френската двойка? - Мислех, че говориш за каякистите.
Не се интересуваме от органите ви! Не ни трябват бъбреците ви!
На почивка сме! - Откъде ги взехте?
Какво каза? - Каза, че има бар на плажа.
Може да отидем. - Има ли град?
Не трябвали да изчакаме рейса? - Сигурно нямат друг.
Хайде. После ще се върнем. - Да го направим.
Ти как се озова тук? - Тук съм със сестра ми.
Тя искаше да дойде в Бразилия. Майка ми не искаше да е сама.
Аз се правех на гаджето й, за да не я притесняват.
А какво става като те притесняват момичета?
А ти, сама ли пътуваш? - Да.
Смела си. - Навсякъде съм ходила.
Колумбия, Нигерия. Прекарах три месеца в Росиня.
Единственото място където загазих бе едно малко селце в Австралия.
Значи си от Австралия? - Да.
Имаш ли приятел в Австралия? - Не! Не казвай това!
"Имаш ли приятел в Австралия?"
Ако имах приятелка или сестра, която пътува сама бих се притеснил.
Не се притеснявай. Мога да се грижа за себе си.
Тя каза ли, дали барът е истински с истински питиета?
Не знам, не каза. - Всичко бих дал за една чашка.
Бих облизал потните топки на маймуна.
"Бих облизал потните топки на маймуна."
Великолепно. - Страхотно!
Погледнете само!
Кой иска да поплуваме? - Това е истината.
Дали има бира? - Екипирайте се, момичета!
По дяволите. Забравила съм си горнището. Нещо против да съм гола?
Сериозно ли? Плувай с блузата. - Да. Защо не?
Видя ли те как са облечени, Алекс? Не сме в Америка.
На никой няма да му пука, че съм без горнище.
Идеята е да покажеш колкото може повече...
но погледнато не разкриваш много, но това ще свърши работа.
Това беше хубаво.
Фантастичен трик. - Все пак е католическа държава.
Ние сме католици. - И нямаме нищо против.
Дори бих казал от името на двама ни, че няма да се обидим.
Хайде всички да сме голи. - Ейми...
Страхотно. - Сложи си блузата.
Тя е лошо момиче. - Така по-добре ли е?
Хайде да се намокрим.
Хайде, Алекс!
Хайде да си вземем нещо за пиене.
Алекс, къде тръгна? - Ето там.
Как се казваш? - Камила.
Пру. Алекс. - Приятно ми е.
Какво искаш? - Кола.
Кола? Далеч си от дома. Опитай нещо ново.
Например? - Опитвал ли си Асай?
Не. - Страхотна напитка от Амазонка...
Само кола. Без лед.
Обичам тази страна. - Сякаш умряхме и сега сме в рая.
Това е рая. И ти си истински ангел!
И ти!
Без лед. - Страшно е топло.
Сякаш си поръчваш с дизентерия и без. Без лед.
Невероятно. Мислиш си, че си открил своя рай.
И докато се огледаш и се е напълнил с досадни туристи.
Добре дошли в рая, аз съм Свен. - Пру, сестра ми Би, Ейми...
Откъде сте? - Лондон.
Ние сме от Швеция. - Страхотно.
С тази красавица идваме от Мексико и сме тук вече три дни.
И сега не може да си тръгнем.
Бразилците са дружелюбни и приятелски настроени
хора, никъде другаде няма да срещнете такива хора.
Напитките са евтини и манджите на Камила са невероятни.
И имат бунгала и може за един долар да спиш на плажа.
Не думай! - За кое?
О, не. Това е израз като "Няма начин. "
Мразя да живея в обичайния стереотип,
говоря и от името на брат ми, няма да си тръгнем оттук,
докато не ни свършат парите... - Или ни свърши бирата!
Какво мислиш? - За рейса ли? Виж къде сме.
Как ще се върнем?
Ще пътуваме на стоп. И ще намерим по-добър рейс.
Навита ли си? - Разбира се.
Майната му на рейса!
Камила? - Дойдоха чужденци.
Колко са? - Осем.
Твои са. - Коледният ми подарък.
Ейми! - Хайде, в средата!
Защо не ми подавате?
Знаем как се играе тази игра!
Ти си на наша страна, Алекс.
Лиам, тичай!
Здравей. - Здрасти.
Уча английски.
Може ли да го потренирам с теб? - Разбира се.
Как се казваш? - Пру.
Ти как се казваш? - Моето име е Кико.
Приятно ми е. - Приятно ми е.
Пру, колко братя и сестри ти имаш? - Само дете съм.
А? - Нула. Нямам.
Нула? А, само дете.
Аз имам четири братя и две сестри. - Леле, голямо семейство.
Голямо семейство. - Голямо семейство.
Здрасти, човече. Как се казваш?
Алекс. - Алекс, обичам Америка!
Обичам Бразилия! - Колко братя и сестри ти имаш?
Казва се, колко братя и сестри имаш?
Не, не. Аз имам четири братя и две сестри.
Колко братя и сестри ти имаш? - Една.
Една сестра. Би!
Това е сестра ми Би и приятелката й Ейми.
Красота! - Кико.
Приятно ми е. - Здрасти.
Отиваме да си вземем нещо за пиене.
Търся ви от два часа. Имаме работа.
Не искам да правя това. - Само още веднъж.
Писна ми да правя това.
Ето...
Хайде! Да тръгваме!
Обличай нещо и да тръгваме.
Още по едно! - Всички ли имат?
Едно! Две! Три! Наздраве!
Това е истината! - Харесва ми!
Спрете, спрете! Моята музика!
Обичаш ли да танцуваш?
Да. - Ела насам.
Да танцувам? Не, не.
Хайде. Танцувай с нея. - Не, не танцувам.
Не е заради теб. Просто нямам европейските черти.
Те стоят паралелно на пода. - А?
Освен когато съм гол. Не мога да го направя.
Няма да се съгласиш, нали? - Покажи й как се прави.
Здрасти.
Къде тръгна?
Мой човек!
Как се казваш?
Аролеа. - Ареола?
Аролеа! - Аройела.
А... ро... леа. - Аролеа.
Да.
Получавам целувка, че ти казах името?
Аролеа. Аролеа.
Тази песен е доста мръснишка. - Какво пеят?
Не разбирам всичко, но е свързано с това какво
обича да прави на задната седалка на колата си.
Искаш ли да танцуваме? - Да.
О, да!
Просто така, а? Да, искам. Много ми харесва.
О, Господи!
Да, всичко! Сваляй всичко!
О, Боже.
Господ да благослови Бразилия. Ела насам.
Обичам Бразилия!
Наистина си ангел. Искаш ли да дойдеш с мен в Лондон?
Чакай, не е това.
Мерси. - Мислех, че ме харесваш.
Не.
Свен, каква вечер само! Пич?
Отрязал се е.
Би! Би, ставай!
Ставай!
Добре ли си? - Какво?
Добре ли си? - Не, зле ми е.
Какво стана? - Ограбиха ни.
Какво? - Ограбиха ни.
Кой? - Не знам.
Какво са взели? - Всичко.
Как така всичко? - Ето така.
Парите, кредитните карти, телефоните, чантите... всичко.
Пръстенът от баба. - Да, всичко.
Взели са и обиците ми. Как, по дяволите, са ги взели?
Сигурно са ни упоили. Най-вероятно са сложили нещо в питиетата ни.
Мама ще ме убие. Каза ми да не взимам...
Това е най-малкият ни проблем. Нямаме пари и не може да си тръгнем.
Ще се оправим.
Така ли? - Да.
Защото аз не съм убеден. Хайде.
Дръж се.
Хей! - Не! Не!
Какво каза? - Казва, че е тук наляво.
Другият човек каза, че е в дясно. Не знам.
Мислиш ли, че е добра идея да отидем при полицията?
Не са ли по-лоши от престъпниците? - Не всички.
Хайде. - Все някой знае какво става.
Тези деца ме стресират.
Какво каза? - Нека да опитаме в тази къща.
Сигурна ли си, че е натам? - Така каза. Не знам.
Алекс? Къде тръгна?
Какво има? - Моторът на шведите.
Ехо?
На кой е този мотор? Питай го, на кой е?
Това е шапката на Алекс, в онова хлапе.
Алекс? - Шапката ти е в него.
Хвани го!
Чакай, Лиам! - Искам да поговорим.
Откъде взе шапката? - Ела тук.
Къде отиде? - Не знам.
Ела тук! Веднага!
Само да те хвана!
Сега те пипнах, лайно такова.
По дяволите!
Добре ли е?
Какво стана? Какво направи?
Беше инцидент. - Оцелил си го с камък?
Не исках да го ударя в главата. - Обраха ни!
Носеше шапката на приятеля ни. - Беше инцидент.
Не ме пипай!
Хайде. Успокойте се. Тръгвайте.
Следват ли ни? - Не мисля.
Ограбиха ни.
Знам. - Знаеш?
Всички знаят. - Кой беше?
Ти си луда. Тук полиция няма.
Как така няма полиция?
Пич, къде отиваш? - Стойте тук.
Добра работа.
Остави го намира. - Беше инцидент.
Не се хвърля камък по дете! - Стига!
Съжалявам.
Да тръгваме.
Хайде!
Човече, почакай. - Къде отиваме?
Не е хубаво да седите в града. - Без майтап.
Търсят бащата на момчето, което нарани. Той е лош човек.
Ако го намерят, става лошо за вас. Ясно?
Пру, питай го къде отиваме.
Към къщата на чичо му и казва, че там ще сме в безопасност.
Искаме превоз. Познава ли някой с кола?
Единствената кола е на човекът, който ни ограби.
По-добре изчакайте рейса. - Има рейс? Кога?
По кое време? - Днес...
Днес? - Да.
По кое време? - Два дни.
Защо всяко нещо е толкова продължително в този град?
Добре, давай.
Тези насекоми ще ме изядат.
Погледни, по краката ми. - Престани.
Дано има една голяма торба с трева в къщата.
Кико, може ли да спрем за момент? - Ей сега идвам.
Къде отиваш? - По нужда.
Кой предложи да напуснем рейса?
Кой предложи да дойдем в Бразилия? - Ти!
Аз исках да отидем в Бали. - Изпускаш ми мисълта.
Мисълта ми е, че ако се разровим, ще разберем, че ти си виновен.
Да бе. - И ще се почувствам по-добре.
Исках да дойда в Бразилия. Защо ли? Защото харесвам момичетата.
И харесвам плажовете и пиенето. И като кажат елате в Бразилия
казват "Елате в Бразилия, имаме момичетата и плажове и пиене. "
Изобщо не се казва, че ще бъдеш преследван от гневна тълпа.
Което за мен не е почивка! Кико, колко още?
Колко още? - Човече, не е толкова зле.
Това е супер зле! - Няма ли път, по който да вървим?
Няма път. - Каква е тази къща без път?
По дяволите!
Къде се намират? - С Кико са.
И ще пристигнат вечерта, нали? - Да.
Живи? - Да.
Защото е много важно... Какво правиш?
Нищо не правя!
Много е важно, трябват ми живи. Умрели са безполезни.
Господине, искаш да купиш... - Махай се.
Какво правиш? - Нищо, Замора. Нищо не правя.
Ела насам, момче.
Винаги едно също е при теб. Винаги.
Какъв ти е проблемът, Замора?
Какво?! - Нищо не правя.
Нищо!
Слушай, искам да запомниш това.
Във всяка ситуация, най-доброто което можеш да направиш...
е правилното нещо.
Следващото нещо, което може да направиш е...
е грешното нещо. Но най-лошото, което може да направиш е...
нищо.
Нека това да ти е за урок.
Ако животът ти предостави възможност, не бездействай.
Без повече грешки!
Хайде. Почти стигнахме. - Кико, къде отиваме?
Има едно място, където може да починем. Страхотно е.
Погледнете! - Ще ви покажа.
Леле. - Това е моето тайно място.
Кико, може ли да плуваме? - Ще ви покажа пещерите.
Какви пещери? - Има пещери във водата.
Ще плуваме и ще отидем до къщата.
Близо ли е къщата? - По реката е. На десет минути.
Гледайте! - Няма да смее да скочи!
Кико, опасно е.
Не го окуражавайте! - Постоянно се гмуркам.
Не приказвай само! - Спри! Не го прави!
Кико!
Ненормалник!
Ще се претрепеш. - Хайде.
Хайде, слизайте! Ще ви покажа пещерите.
Няма начин да го направя. - Хайде, да отидем при него.
Оставам тук. - Сигурна ли си?
И аз ще остана тук. - Хубаво, дръж се прилично.
Пещерите! - Там ли? Не мога.
Следвай ме. Лесно се плува, ще се справиш.
Би, добре ли си? - Да.
Това ли е? - Малко по надолу.
Следвайте ме. - Кико, къде сме?
Къде отиваме? - По дяволите! Това беше прилеп.
Кико? - Хайде, хора. Движете се.
Има дупка. - Не, не.
Човече, лесно е. Това е страхотно.
Едно, две, три. - Какво?
Какво, по дяволите, е това?
О, Боже! Това не беше лесно, а страшно.
И не е страхотно. - Има още.
Кико! - Скапан ненормалник!
Кико! - Светлината!
О, Боже!
Погледни това място. Би, погледни само.
Страхотно е това място. - Невероятно, Кико.
Водата е страшно красива!
Невероятно е. - Да.
Моето тайно място.
Никога не съм ставал приятел с чужденци.
Така ли? - Не.
Дори не бях говорил с такива. - Наистина?
Здравей, тогава! - О, Боже!
Добре ли си? - Какво?
Добре ли се чувстваш? - Да, добре съм.
Може би е добре да се върнем в града.
Какво? - Да, по-добре ще е да се върнем.
Скитахме десет часа из джунглата. Как ще се върнем?
Да се върнем? - Няма да се върнем!
Мисля, че е за добро.
Защо? - Ще поговорим с момчетата.
Ще им кажем, че сте добре. Може да намерим превоз.
Но защо чак сега казваш това? - Не знам. Просто...
Нищо.
Десет часа из джунглата или десет минути до къщата?
Не ми се обикаля. Отиваме към къщата!
Кико, проблем ли има с къщата? - Не, няма проблем.
Тогава отиваме към къщата. Става ли?
Добре. Това е за това, че за малко не ни утрепа.
Хайде, ще се върнем пеша.
Какво става? - Опа!
Здрасти. Как беше?
Страхотно. Имаше пещери. - Имаше прилепи.
Да тръгваме. - Кико, покажи ми как го правиш.
Искам да го направя. Покажи ми.
Опитайте и вие! - Искам и аз. Покажи ми как става.
Добре, скачам.
Той кърви! - Кико!
Слизаме долу. - О, Боже!
Какво стана? - Сигурно се е ударил в дъното.
Дръж главата му над водата.
В съзнание ли е? - О, Боже!
Хвани го от тази страна. - Плувайте насам.
Какво ще правим? - Да го върнем в селото.
Няма да успеем преди да се стъмни. Отиваме към къщата.
Не знаем къде е! - Той каза, че е по реката.
Хвани тениската ми. Ще я сложим на врата му.
Ще умре ли?
Не. - Откъде знаеш?
От ръгбито и боя по баровете съм получавал по сътресение на година.
Кога си играл ръгби? - Играх!
Трябваше да се върнем в селото. - Няма начин! Ще ни убият.
Какво е това място?
Ехо?
Странно.
Ехо?
Човекът обича уединението. - Ето там има място.
Има ли някой?
Би, донеси стол.
Дълбока е. - Исусе!
Натискай здраво. Трябва с нещо да я затворим.
Потърсете игла, конец, нещо такова. - Провери горе.
Дръж го. Ще отрежа малко коса. - Добре.
Дръж му главата! - Хванах я!
Викодин, кодеин, демерол, както и всякакви видове от всякакви държави.
Густав Рот, Марко Терели...
Това място, нещо като общежитие за наркомани ли е?
Намерих!
Телбот? - Не, не може.
Това използвах, когато аз си сцепих главата. Дръж го здраво.
Дръж я притворена. - Точно така.
По дяволите! - Съжалявам.
Добре. - Държа го.
Кико, къде тръгна? Добре ли си?
Кико, добре ли си?
Буден ли да го държим? - Не знам.
Може да има сътресение.
Дрехи.
Пушена херинга.
Гъби и сирене. Това е хубаво.
Вижте какво намерих.
Искате малко, нали? Ела насам.
Да!
Има ли нещо хубаво? - Изглежда ни провървя.
Така ли? - 20-годишен малц.
Кой са тези хора?
Благодаря.
Тази къща е зловеща. - Просто ще пренощуваме.
На сутринта Кико ще ни покаже пътя.
Ако умре, как ще се върнем? - Няма да умре.
Защото не искам да съм тук, като дойде чичо му. И ние му кажем
"Ето го мъртвия ти племенник. Скочът също е свършил. "
И защо няма път? Какъв е този отшелник, който...
Стига! - Знам, да си мълча.
Другите ти екскурзии сравнени с тази, как са минали?
След последните няколко дни - доста зле. А при теб?
Не ни беше лесно в Камбоджа. - Поне свихме хашиша.
Да и онези холандки.
Искам да си отида у дома.
Чичо му.
Какво става? - Не знам.
Кико...
Здрасти.
Американци ли сте? - Да.
Бях един път в Ню Йорк.
Тичайте!
Какво? - Бягайте.
Този човек има планове за вас и приятелите ви,
и те не са никак приятни. Затова ви казвам да бягате.
Хей! По дяволите!
Кико! Къде ни доведе?
Кажи му, че сме приятели. Къде тръгна?
Кико! - Кажи, че сме приятели.
Какво правиш? - Помогни ми, Алекс!
Не я докосвай!
Не го приемай лично.
Ако от това ще се почувстваш по-добре, знай, че правя това
за добра кауза.
Моля ви, недейте!
Знаеш ли, че в Америка се чака седем години
за здрав бъбрек?
А в Европа е по-зле.
Затова...
ако богат чужденец иска бъбрек, какво трябва да направи?
Да чака и да умре, като останалите ли?
Не...
Идва в Бразилия и се възползва от нашата щедрост
и от нашата нищета.
В цялото минало на страната ни, вие само грабите от нас.
Земите ни...
каучук, захар, злато...
И телата ни - за робуване, за секс.
А сега дори и за вътрешностите ни.
Но на мен...
ми... писна.
Би!
Вземи ножа! Вземи го!
Вземи ножа. Отрежи въжето. Въжето на ръцете ми.
Побързай!
Къса ми се сърцето от тази комбинация...
вашата алчност... - О, Боже, не!
и нашата слабост.
И се замислих.
Може би има с какво да помогна да изравним нещата.
И да ви покажа начин, с който да се издължите.
Днес ще взема органите
на всички ви и ще ги дам на болницата в Рио.
От този момент имам...
Имам дванадесет часа
да закарам черния дроб и бъбреците ти...
с хеликоптера до града.
Ще взема сърцето ти, роговиците ти,
дори и кожата от сладкия ти задник.
Но не се транспортират лесно.
Сърцето може да стои само шест часа извън тялото.
Но аз го искам.
Искам сърце...
Сърце на един арогантен и скапан турист,
което ще изпомпва кръвта в тялото на едно бразилче.
За това трябват допълнителни планове.
Твой ред е.
Хайде, да тръгваме! - Кико, вземи ключа!
Хайде!
Побързай!
Ще се срещнем на водопада. - Не.
Заведи я до водопада! - Алекс, не!
Моля те, недей!
Моля те.
Моля те, недей!
Да тръгваме!
Хайде. - Няма да оставя Фин.
Какви ги приказваш? Не бъди глупав!
Давай! - Махни се от мен, Кико!
Тихо. Дръпни се.
Ще те изкарам от тук, братле. Ще се оправиш!
Помогни да го издърпаме.
По дяволите! Побързай!
Тихо.
Хайде. Давайте!
Давайте! Бягайте!
О, Боже! Хайде, мъртъв е! Давай!
Давай, за Бога!
Ти си луд. - Глупак! Какво правиш?
Майната ти!
По дяволите! - Алекс!
Ейми? - Не, мъртва е.
Съжалявам. - Хей.
Опасно. Опасно, ясно? Хайде.
- Давайте, давайте.
Побързай, Би!
Давайте!
Добре ли си? - Цялата вечер прекарах тук.
Ами, другите?
Няма ги. Хайде, да тръгваме.
Тишина!
Спри! - Ти си луд!
Вината е твоя! Ти ни докара! Знаеше какво ще стане!
Той си рискува живота! - Майната му!
Залегнете!
Ела с мен.
Добре ли си? - Какво ще правим?
Ще намерим изход.
Някой идва. - Какво? Кой?
Ще намеря друг изход. Последвай ме.
Загаси фенера.
Хайде, той идва! - Не мога!
Би, трябва! Давай!
Къде е Би? - Не знам.
Би!
Добре ли си? - Не ме изоставай.
Насам. Хвани ръката ми.
Ето земя. Може да излезем.
Това може да е изходът.
Нека да видя.
Добре съм. Нека да намерим изход.
Нека да вървим нагоре. - Добре. Хайде.
Алекс, залегни.
Загаси!
Не мърдай!
Алекс, какво правиш? Остави го!
Алекс, спри! Какво правиш?
О, Боже!
Убий чужденците! Веднага!
Какво?
Моля те, нищо не сме ти направили.
Скапан индианец! Убий ги! - Не трябва да бъдеш като него!
Прави каквото ти казвам! Притежавам те!
Виж как се държи с теб!
Убий ги!
Скапан страхливец!
Това е глупаво. Защо не ходим с рейса?
Тамън ще разгледаме страната. - С него е доста дълго.
Нали затова дойдохме, да разгледаме нови работи?
Да, права си. - Хванете самолета. - Какво?
Хванете самолета.
Мерси, човече. - За нищо.
Превод и Субтитри ПАВЕЛ БОРИСОВ
The-Slugi at http:/subs.sab.bz