The Stupid Dreams Subbing Team представя:
ИСТИНСКА КРАСОТА Последен епизод
Не беше нужно да ме изпращаш.
Това е, защото излязохме като мъж и жена.
Нямаше да го направя, ако бяхме излезли като приятели.
Живееш много близо до спирката.
Какво говориш? Далеч е.
Не, не е. Супер близо е.
Стигнахме. Прибери се внимателно.
Джу Гьонг.
Да?
Аз...
ще използвам желанието си.
Манга "Принц"
Со Джун, съжалявам.
Остават ни още няколко срещи.
Трябва да се прибираш.
Още ли харесваш Джу Гьонг?
Призна ли й?
Не. С нея сме гаджета.
Знам, че лъжеш.
Какво знаеш?
Казах ти, че я срещнах вчера.
Защо трябваше да е вчера?
Заради първия сняг. - Какво трябва да значи това?
Не сте гаджета, нали?
Сигурно си малко нервен.
Не. - Малък нещастник.
Не мога да повярвам, че се прегърнаха.
Но ние се разделихме.
Изобщо не ми липсваше.
Събудила си се.
Да. - Кой ти подари тези цветя?
Гадже ли имаш? - Не.
Видях ги в стаята ти и ги извадих. Не исках да увехнат.
Напълно забравих.
Цветята са красиви, когато са във ваза.
Но ги съжалявам, когато изсъхнат, без да получат любов.
Зает ли си? В агенцията ти съм.
Може ли да се срещнем след тренировките?
Ще те чакам в лобито.
Со Джун. - Защо не тръгна,
щом не отговорих? Чакаш тук от часове.
Ами...
Виждаш ли, аз... - Да, виждам те. Какво има?
Ял ли си? Искаш ли да хапнеш с мен?
На среща ли ме каниш? Днес съм зает.
Трябва да ти кажа нещо.
Запази го за следващия път.
Днес съм твърде зает, за да отида на среща.
Нека просто го уредим с това.
Со Джун.
Между другото, чу ли?
Су Хо се връща в Щатите тази вечер.
Какво? - Очевидно е дошъл тук,
да се погрижи за някои неща, след като баща му се е подобрил.
По-добре тръгвай, преди да е заминал.
Защо стоиш?
Трябва да тръгваш. Не искаш да го изпуснеш.
Тръгвай. Тръгвай вече.
Тръгвай.
Чао.
Какво е това?
Защо изведнъж учиш толкова упорито?
Духни свещта. Няма да пея.
Честит рожден ден.
Мислех, че няма да пееш.
Джу Гьонг. - Да?
Кое число ще избереш за въпросите, които не знаеш?
Да видим. Номер три? - Тогава трябва да избера
всичко останало освен това. Почакай.
Ето.
Не се изнервяй много и късмет.
Благодаря.
Ето. Успех и на теб.
Добре.
Изпит за прием в университет 2021
Снимам.
1, 2, 3. Защо изглеждате толкова неловко?
Твърде сте тъжни.
Бъдете естествени. - Добре.
Да бъдем сладки. - Готови?
1, 2, 3. - Сбогом, гимназия "Себом"!
Добре. - Джу Гьонг.
Няма ли да се снимаш с мен? - Боже, Со Джун.
Защо ни прекъсваш? - Добре, Со Джун.
Ще ви снимаме заедно. Застани тук.
Хайде. - Застани там.
Боже. - Супер кадър.
Готови. - Застанете близо.
Застанете близо. - 1, 2, 3.
Боже.
Боже мой, хайде. - Направете друга поза.
Да опитаме пак. - Нека е, както трябва.
Хайде. 1, 2, 3.
Су Хо се връща в Щатите тази вечер.
Такси!
Боже.
Су Хо! Су Хо!
Замина ли вече?
Идиот.
Защо се върна, ако ще си тръгнеш?
Защо ме следваше?
Боже.
Джу Гьонг.
Не си отивай.
Моля те, не си отивай.
Няма да те пусна.
Затова, моля те, не си отивай.
Няма да ходя никъде.
Да не си посмял.
Затова не плачи.
Не си отивай. - Няма.
Не го показах,
но бях безумно нервен.
За какво? - Че ще откажеш...
да ме видиш.
Лъжец.
Вярно е.
Планираше да тръгнеш днес. - Какво имаш предвид?
Чух, че тази вечер се връщаш в САЩ.
Че защо? - Какъв е този багаж?
Разопаковах.
Какво имаш предвид? Со Джун каза, че се връщаш...
Той го е казал?
Ами...
Да не дотича тук, мислейки, че си тръгвам?
Не, не е това. - Да ме спреш?
Не, не е това.
Джу Гьонг. Джу Гьонг!
Защо бягаш? - Не бягам.
Не дойде ли да ме видиш?
Трябва да се прибера. Много е важно.
Домът ти не е натам.
Ще те заведа вкъщи.
Мразиш ли ме?
Няма ли да ми покажеш лицето си? - Все пак щеше да се върнеш.
Все пак се върна.
Тогава защо го направи?
Защото би било...
твърде трудно за теб да чакаш.
Беше много по-трудно...
отколкото да чакам.
И за мен...
беше много трудно.
Ето защо...
търсих начин да се върна.
Дори баща ми да не се беше събудил,
щях да се върна при теб.
А ако те бях преодоляла? - Щях да те следвам наоколо.
А ако все пак откажа?
Щях да плача и да умолявам
и щях да опитам да те спечеля.
Джу Гьонг.
Моля те, погледни ме.
Съжалявам, че те накарах...
да страдаш.
Защо съжаляваш?
Знам как се чувстваше.
Знам, но като те видях отново,
си спомних колко болеше.
Съжалявам, че те нараних. - И ти беше наранен.
Сигурно ти е било много трудно в тази далечна земя.
Нямаше друго семейство.
Беше сам в болницата и не можеше да направиш нищо.
Сигурно много е боляло.
Толкова се тревожех, че исках да долетя, но...
18-годишна и без пари.
Бяхме твърде млади,
нали? - Да.
Не плачи.
Ела тук.
Беше си шок, че са гаджета.
Удивително е, че се женят.
Знам. Кой друг би се справил със сестра ми освен г-н Хан?
Какво гледаш?
Какво? Просто...
много си се променил.
Вече дори шофираш.
И аз още го пазя.
Не си го изхвърлил.
Същите сме.
Какво?
Не сме се променили...
от преди.
Кога от преди?
Когато беше ревльо? - Плаках веднъж.
Спри да ме наричаш ревльо. - Наистина си ревльо.
Защо не ми каза по-рано?
Нямаше да знам, ако не бях видяла стената.
Исках да ти кажа в специален ден, но не можах.
Трябваше просто да ми кажеш.
И аз те харесвах, когато бях дете.
Преди те чаках в книжарницата всеки ден.
Явно не е било едностранно...
ако ме помниш.
Аз не те харесвах.
Помня те само като ревльото от книжарницата.
Тъжно е. Явно е била несподелена любов.
Как се чувстваш? Още ли си болна? - Какво имаш предвид?
Не съм болна.
Беше в спешното. А запекът ти?
Добре съм. - Трябва да спортуваш
и да ядеш много фибри. Пробиотици и много вода.
Трябва да е редовно, за да нямаш запек...
Трябва ли да убиваш настроението?
Толкова е засрамващо.
Така е, защото бях под голям стрес.
Хората с активна храносмилателна система обикновено са много активни.
Отбий. Ще вървя до вкъщи като тренировка.
Да. Там. Можеш да ме оставиш там.
Отбий там.
Да. - Прибираш ли се?
Да.
Не си ли уморен? - Въобще не.
Трудно ли е да говориш, шофирайки?
Щеше да се обадиш, щом се прибереш? - Не.
Всичко е наред.
Искам да продължа да чувам гласа ти.
Какво ще правиш утре?
Защо? - Искам да те видя.
Изглежда като сън...
че мога да те видя утре.
И за мен.
Когато започнеш припева,
удряй барабаните. - Тук.
Да избухне. - Да.
А тук китарата...
Не спирай на D, давай направо. Давайте направо.
Защо трябваше да излезеш точно тогава?
Накара ме да изглеждам тъпо.
Какво имаш предвид? - Невероятно.
Днес беше последният ми шанс.
Това, което не направих преди 2 г. Да й призная и да ме отхвърли.
Най-накрая ще го направя.
Какво правиш тук?
Днес не съм зает, затова кажи това, което не можа вчера.
Честно казано, не знам какво да кажа. - Да бе.
Вече е изписано по цялото ти лице.
Емоциите ти винаги са били очевидни.
Всичко, което мога да ти кажа...
е, че съм благодарна и съжалявам.
Сякаш има за какво да съжаляваш.
Знаех...
че не си преодоляла Су Хо.
Затова не съжалявай.
В сърцето ти нямаше място за мен,
но аз се полакомих за такова.
Съжалявам.
Аз трябва да се извиня,
че те обърках, казвайки ти как се чувствам.
Сигурно искаш наистина да го мисля, но това са глупости.
Трябва поне да ти кажа как се чувствам.
Веднъж брат ти ми каза,
че да бъдеш отхвърлен, ти помага да продължиш напред.
Но не се тревожи. Дебютът ми предстои,
няма да имам време да мисля за теб.
Ще се оправя по-бързо, отколкото мислиш.
Продължавай с това изражение и ще си тръгна.
Да тръгвам ли? - Добре, да си допием питиетата.
Аз черпя. - Добре.
Хайде.
Вече ме правиш на глупак?
Моля, пуснете ме. - Залагам ароматните си свещи,
че намеренията ти не са невинни.
Ти какво ще заложиш? - Спри вече?
Какво правиш с този костюм? - Упражнявах се да водя
Хи Гьонг до олтара. - Защо? С Джун У
ще го направят сами. Закуската е готова!
Какво? Но защо? - Напоследък много двойки го правят.
Пак ли си тук, Су Хо? Пак ли си спал тук?
Тук си почти всеки ден през последния месец.
Защо просто не се ожениш за нея?
Мислиш, че си имунизиран срещу болка?
Ще е хубаво да го направите по-бързо.
Няма да го позволя толкова лесно. - Кога да те взема днес?
Няма нужда. Вероятно ще си уморен.
Добре съм. - Както се очаква от теб.
Мъжът, който е млад, богат и красив.
Завиждам. Не е нужно да работиш.
Трябва да мислиш за приемния изпит. - Учих до след полунощ.
Няма по-отчаян от мен.
Сякаш Го Ун ще чака да влезеш в университет.
Трябва ли да си толкова досадна, глупачке?
Глупачка? На сестра ти?
Защо се държиш като негов зет?
Яжте. - Добре.
Move Entertainment
Конкурс за грим концепция на нова идол група
Конкурс за грим концепция на нова идол група?
Чен, изместиха малко снимките.
Можеш ли да почакаш? - Да.
Един момент. Ало?
Джу Гьонг, със Со Джун гаджета ли сте?
Не.
Разбира се. Знаех, че има високи стандарти.
Точно така. И заради високите си стандарти,
никога не би излизал с коя да е.
Спрей.
Достатъчно!
Не знаех, че съм в сауна. По-полека.
Защо трябва да ни следва навсякъде?
Само заема място. Не върши някаква работа.
Стажант е, трябва да научи тънкостите.
Знам, но защо трябва да е при мен?
Дори професионалистите не отговарят перфектно на изискванията ми,
затова ме побърква да ни следва тази новобранка.
Ама че глезла.
Знаех, че ще си мила и ще разбереш.
Понеже съм гладна, донеси ми кимбап.
Със сирене.
В гимназията доставях кнедли, а сега купувам кимбап.
Побързай.
Съжалявам.
Шегуваш ли се? Не знаеш ли, че мразя краставици?
Трябваше да ги извадиш.
Съжалявам. Не знаех, че не ги харесваш.
Да ти купя ли друг? - Вземи го и ги извади.
Умирам от глад.
Какво правиш?
Извади ми краставиците.
Направи го сама.
Джу Гьонг, аз съм Чен.
Трябва ли да си губя времето с това?
Направи го сама, по дяволите. Имаш ръце, нали?
Не съм учила грим, за да ти вадя краставиците.
Злоупотребяваш с властта си? - Да не си полудяла?
Искаш да те уволнят? - Ще напусна
вместо да ме уволниш ти, противна глезло!
Какво? Как смееш!
Защо? Какво става?
Тя е. - Пак ли започваш?
За коя се мислиш?
Какво й направи?
Достатъчно! Чен, ти също.
Спри да се правиш на жертва. - Сигурно си полудяла.
Какво каза току-що?
Ей.
На кого вдигаш ръка, нещастнико?
Канг Су Джин?
Добре ли си?
Ранена ли си?
Добре ли си?
Предполагам.
А ти? Как си?
След като отпаднах от училище, с мама отседнахме при леля в чужбина.
Родителите ми се разведоха. - Сигурно учиш в университет.
Не, върша доброволна работа в чужбина.
Наскоро се върнах от Хаити. - Така ли?
Нищо чудно.
Никой не се беше чувал с теб, затова бях любопитна.
Защото не съм казвала на никого.
След като се върнах, исках да ти се извиня.
Затова разпитах, за да разбера къде работиш.
Джу Гьонг,
съжалявам.
Съжалявам, че ми отне толкова време.
Наистина съжалявам.
Не го правя, за да ми простиш.
Су Джин... - Тогава сигурно съм била
пълна развалина. Изглеждаше, сякаш имаш всичко, което аз нямах,
затова се чувствах, сякаш губя отново.
Да открадна, каквото имаш, и да потъпча връзката ви,
изглеждаше като начин да победя.
Винаги трябваше да съм над всички.
На това ме научиха.
Като се махнах от баща ми, най-накрая видях
колко дълбоко съм те наранила тогава...
и какво загубих.
Съжалих за действията си
и опитах да ти се извиня,
но не изглеждаше редно да е по телефона.
И мислех, че ще игнорираш обажданията ми.
Трябваше да се обадиш.
Щях да се радвам да те чуя.
Може би трябваше.
Добре съм.
Вече не ме разстройва.
Тези спомени...
вече не ме нараняват толкова много.
Предполагам, че затова дори не те мразя.
И все пак се радвам, че успях да те видя...
и да ти се извиня лично.
Радвам се за теб.
Вече си свободна.
Ръцете ти също са излекувани.
Красиви са.
Знам.
Ритникът ти все още е много страшен.
Печеля преимущество с характер. Надявам се, че не съм влошила нещата.
Най-много да ме уволнят, няма проблем.
Тази песен? - Разбира се.
Аз я избрах. От дълго време съм фен на песните на Лео.
Със Се Йон я направихте заедно.
И мисля, че ще е добре Со Джун да я изпее.
Не съжаляваш ли да я оставиш така?
Сигурна съм, че и ти си разстроен от това.
Защо си толкова сериозен? - Просто не мога да повярвам.
Никога не съм учил музика. Единствените ми уроци бяха от Се Йон.
Со Джун ми каза всичко. Лесно се разбира колко обичаш музиката,
като се види оборудването, което имаш.
Ако песента не ни хареса, няма да я издадем.
Затова не прибързвай.
Искам да чуя версията на Лео на "Missing You".
Не се чувствай притиснат и ни изпрати песента.
Нали?
Добре тогава. Достатъчно за работата.
Може ли да отворя сватбения си подарък?
Разбира се.
Защо е толкова тежък?
Избрал си най-добрия подарък. - Поздравления за сватбата.
Вкъщи имам толкова много неща за поправка.
Искам да чуя версията на Лео на "Missing You".
Паролата е потвърдена.
Лилавото небе
и хладният бриз ме карат да се чувствам по-самотен.
Всички познати спомени
започват да се връщат и ми напомнят за теб тази нощ.
Благодарен съм ти за много неща.
Някога сърцата ни препускаха,
докато се усмихвахме един на друг.
Страхувам се...
Кой е този? Как се казва? - Су Джин го ритна добре в лицето.
Радвам се. Ако аз бях там,
щях да го... - Нямаше да го спукаш от бой.
За щастие, не ме уволниха.
Но ме наказаха.
Трябва да довърша това. Ще ти се обадя по-късно.
Какво правиш?
Мия четките и бюти блендърите.
Правиш го сама?
Какво правиш?
Това е латекс. Ако го миеш с гореща вода, се свива.
Съжалявам.
Раздели ги на естествени и синтетични четки.
Мий ги отделно, за да не се смесят.
Добре. - Им Су Джонг ли се казваше?
Не, Им Джу Гьонг.
Ти ли беше тази, която викаше на Чен по-рано?
Наистина съжалявам и за това. - Радвам се, че го направи.
Прекалено е надменна със служителите ни.
Казах й да си прави грима другаде. - Г-це. Относно конкурса за грим
за новата идол група на Move Entertainment...
Мога ли и аз да се запиша?
Г-це Им Гьонг Джа, не можеш ли да четеш?
Моля? - Пише, че всички служители
имат право да се запишат. Не видя ли?
Благодаря! Ще дам всичко от себе си!
Но се казвам Им Джу Гьонг.
Вижте го.
Толкова е красив. Коя е тя?
Дали му е гадже? - Вероятно само приятелка.
Дълго ли ме чака?
Скъпи, защо се забави толкова?
Чаках те.
Скъпи, ял ли си?
Ето. Хапни си.
Да се върнем на това. - Тя му е гадже.
Да не ревнуваше? Скъпа?
Не ревнувах.
От сега нататък не се усмихвай, ясно?
Мисля, че тези ученички те накараха да ревнуваш.
Скъпа.
Престани, Су Хо. - Скъпа, защо не опиташ отново
да ме наречеш "скъпи"? - Забрави.
Да опитам ли? - Какво?
Ще ме наричаш ли "скъпи"?
Не съм гримирала много момчета, затова не съм свикнала.
Гъделичка. - Стой мирно.
Нека опитам, както трябва. Невинаги става така,
както си го представям.
Ти си ужасен модел.
Су Хо. - Добре.
Стой мирно.
Добре, супер! Харесва ми! 1, 2.
Добре. Погледнете насам. 1, 2, 3. Добре. 1, 2.
Харесва ми как позирате. Усмихнете се.
Погледнете насам и се усмихнете.
1, 2, 3, 2, 3.
Добре, супер. Чудесно.
Толкова сте красиви!
Тийнейджърките ще полудеят по вас. - Ще спрете ли да преувеличавате?
Справяте се чудесно. Да раздвижим музикалната индустрия.
Обичам това намръщено лице. Со Джун, страхотно.
"Missing you" Последна версия
Просто да я изпратя.
Имейлът ви беше изпратен.
Заповядайте.
Конкурс за грим концепция на нова идол група
Добре ли си? Не се ли ядоса?
Не, радвах се да я видя отново.
Твърде си мила.
Но и аз бих искалa да видя Су Джин.
Винаги съм се чудила как е.
Красива e. Пробвай я.
Така ли мислиш? - Да.
И тази е красива. Пробвай и нея.
Сестра ти колко ти даде за чанта? Колко можеш да похарчиш?
Даде ми кредитна карта. - Купи и двете. Да купим всичко.
Не, не мога. Трябва да купя и дрехи за сватбата.
Ще взема тази. - Добре.
Какво да облека за сватбата на сестра ми? Това или това?
Харесвам това.
Няма значение. Това ми харесва. Не, харесвам това.
Това изглежда най-добре. - Защо изобщо попита?
Нали пътувахте наскоро със Су Хо?
Да. И какво? - Случи ли се нещо?
Какво например? - Искам да кажа...
Знаеш за какво говоря. Случи ли се нещо вълнуващо?
Нещо вълнуващо?
О, почти си загубих мобилния... - Не, не говоря за това.
Питам дали се е случило нещо между теб и Су Хо.
За какво говориш? Хванахме ранен влак и се върнахме вечерта.
Какво? Защо двамата сте толкова примерни?
Не сте в гимназията... - Достатъчно.
Не се засрамвай. Защо няма да се срещаш
със Су Хо? Почивният ти ден е. - Ще се види с Те Хун.
Какво? Те Хун? Защо не ми каза?
Да отидем и ние. - Остави ги да се забавляват.
Но той ми лип...
Ами...
Той ми дължи нещо,
затова опитай да се обадиш на Су Хо. - Добре.
Гаджето ми
Не отговаря. - Какво?
Опитай отново. - Добре.
Не отговаря. Сигурно си говорят. - Защо съм толкова подозрителна?
Те Хун ходи на партита всеки ден, след като ще влиза в казармата.
Отиваме на горещо място! - Не е за вярване!
Не мога да повярвам! Отива на горещо място?
Какво има?
Апгуджонг Гомтом
Какво по... Това не е ли бар за свалки?
Какво?
Бар за свалки?
Апгуджонг Гомтом
Те Хун, мъртъв си.
Отговори ли?
Не отговаря.
Какво? - Къде си? Какво правиш?
Купонясвам със Су Хо. И какво?
Купонясват? - Какво? Купонясвате?
Ей. По-добре... - Зает съм. Чао.
Ей. Ало? Ей. Те Хун!
Какво каза той? - Тази отрепка!
Повикахте ли ме?
Махни се от пътя ни! - Махни се от пътя ни!
Таксито ви е на път.
Те Хун! Беше в онзи бар за свалки със Су Хо, нали?
За какво говориш?
Публикувал си снимка, че отивате на горещо място!
Купонясвате? - Ей.
Къде е Су Хо? - Пусни ме!
Ходихме там.
Сауна? - Точно така!
Какво?
Това е Джу Гьонг.
Купонясвали сте...
на наистина горещо място.
Беше горещо. Супер горещо.
Беше много горещо.
Ей. Какво му е? Има му нещо. Като желе е.
Почерпих го няколко чашки в сауната.
Какво да правим? - Су Хо. Събуди се.
Чу Гьонг.
Чу Гьонг? Какво по... - Чу Гьонг? Какво по...
Много си пиян. Ще те заведа у вас.
До после. - Добре.
Добре. - Стани.
Приберете се внимателно. - Чао.
Чу Гьонг. Моята Чу Гьонг е тук. - Да. Такси.
Такси.
Не, не там.
Хайде. Чао.
Боже.
И аз ще тръгвам.
Чакай! Ду А. Имам предвид... Съжалявам.
Както и да е, защо си тук?
Какво имаш предвид?
Искам да кажа, че ние скъсахме. Защо те е грижа дали съм отишъл
на горещо място, или дали купонясвам?
Не ме е грижа!
Знам, че ме заряза 17 пъти.
Моли, колкото искаш. Няма да те приема обратно.
Тогава защо ме следваш? - Късно е...
Опасно е. Не мога да те оставя да се прибереш сама.
Както и да е.
Обичам те.
Су Хо.
Да вървим.
Благодаря.
Ела тук.
Не смей отново да пиеш така.
Джу Гьонг.
Къде сме?
Това ли? Това е домът ти.
Замаян съм. - Внимателно.
Добре. Внимателно.
Боже. Добре.
Чакай. Това...
Имах късмет да се сдобия с него, но може да го вземеш.
Сега знаеш тайната ми, затова трябва да съм мила с теб.
Значи тук си го сложил.
Виж го как се усмихва, докато е пиян. Няма да стане.
Казах ти да не се усмихваш така.
Коя си ти?
Какво? - Коя си ти, че си дошла...
в дома ми?
Аз съм Им Джу Гьонг. - Им Джу Гьонг?
Гаджето ми също се казва Им Джу Гьонг.
И ти си красива.
Така ли?
Тогава защо не скъсаш с гаджето си и не излизаш с мен?
Не.
Аз принадлежа на Им Джу Гьонг.
Колко жалко.
Тогава си тръгвам.
Лека нощ.
Чакай.
Ела тук.
Много те обичам.
Какво да правя?
Спри. Караш ме да настръхвам.
Много те обичам.
Какво да правя?
Напълно различен човек си, когато си пиян.
Джу Гьонг.
Нали знаеш...
песента, която написах със Се Йон?
Со Джун ще я изпее.
Наистина?
Дали на Се Йон...
би му харесало това?
Разбира се. Това е страхотно.
Наистина?
Да, наистина.
Ако бях аз, щях да съм суперщастлива.
Наистина
се надявам да си права.
Джу Гьонг.
Събуди се.
Джу Гьонг.
Късно е.
Събуди се.
Опитах да те събудя.
Ти си тази, която не се събуди.
Обичам те.
Добре ли си? - Какво?
Щях да си тръгна, щом заспиш,
но и аз съм заспала. - Тъкмо щях да те събудя.
3 пропуснати обаждания от Мама
Мама ми е звъняла.
Не й казах, че ще закъснея.
Защо не си се прибрала?
Казах, че ще останеш да спиш у нас.
Наслади се, приятелко.
Няма ли да й се обадиш?
Ами...
Су А ме е прикрила.
Така ли?
Ще те закарам. Къде ми е ключът?
Къде го оставих?
Но ти си пил.
Вярно.
Ще повикам шофьор.
Просто ще си поръчам такси.
Не могат да намерят кола. Дали, защото е много късно?
Ще си хвана на улицата.
Не може ли да останеш?
Късно...
е.
Не си тръгвай.
Готвиш ли? Впечатлена съм.
От толкова обикновено ястие? Просто добавям продукти и ги пържа.
Аз едва приготвям рамьон. - Май готвенето ще е моя работа.
Изглежда вкусно. Заповядай.
Умирам от глад.
Яж бавно. - Наистина е вкусно.
С магия ли го овкуси? - Опитай и салатата.
Както казах, фибрите помагат при констипация.
Почакай.
Ето.
В моите очи
си Им Джу Гьонг.
Още пазиш това?
Нека аз.
Знаеш ли как да връзваш коса?
Искам да опитам.
Не го ли правя правилно? - Защо не си го изхвърлил?
Радвам се, че не съм.
Защо не гледаме филм, след като приключа работа днес?
Днес не. Имам нещо важно.
Нещо важно?
Добра работа. - Добра работа.
Звучеше страхотно. А ако те арестуват, задето си
откраднал сърцата на момичетата? - Ти и твоите коментари.
Лео, какво мислиш?
Почти повърнах.
Защото беше толкова зле.
Предсмъртно желание ли имаш? - Не.
Красиво момче 1 и 2 се карат.
Нямам нищо против малко кръв, пот и сълзи.
Какво? Няма да повърнеш отново, нали?
Стига.
Както и да е, приключвайте. Утре се омъжвам,
затова ще се прибирам. - Поздравления.
Извади късмет с годеника си.
Знам. Трябва да направя моя грейпфрут щастлив.
Тръгвам. - Пази се.
Умирам от глад. - Искаш ли да хапнем?
Това достатъчно ли е?
Не мога да пея на пълен стомах.
Вокализацията ти не е толкова добра като преди.
По-рано, като ме чу да пея, те видях да бършеш сълзите си.
Кога?
Няма ли да можем да се виждаме често, щом дебютираш?
Разбира се, ще съм твърде зает. Ще трябва да си чакаш реда.
И аз ще бъда зает.
Мисля да уча.
Какво ще учиш? - Музика.
Никога не съм учил как да пиша песни. Затова реших да започна от основите.
Чакай. Значи ще се явиш на изпит за прием в университет?
Бедната Джу Гьонг. Ще трябва да издържа гаджето си.
Ще взема изпита и ще вляза в добър университет.
Ама че фукльо.
Както и да е, ще си пийна кола. - Не е полезна за теб,
придържай се към водата. - Добре, добре. Ще пия вода.
Нищо чудно, че не пееш добре като преди.
Като мърмореща съпруга си.
Певците трябва да се грижат за гласа си.
Им Хи Гьонг, Хан Джун У, ние се женим
Булка: Им Хи Гьонг
Младоженец: Хан Джун У
Им Хи Гьонг, Хан Джун У, ние се женим
Кой е?
На кого пишеш цял ден?
На по-голям колега от университета. - По-голям колега?
Мъж или жена? - Мъж.
Мъж?
Ей! Кикотиш ли се? Трябва да ме чакаш, докато вляза
следващата година. - Никой не ти е казвал да не следваш.
Не е като да не съм искал. - Както и да е.
Добре, добре. Ще ти позволя да пофлиртуваш малко.
Наслади се малко на студентския живот.
Ей, Джу Йонг.
Какво? - Наясно съм колко много ме харесваш
и че няма да намеря толкова свестен като теб.
Затова не смей да флиртуваш с момичетата в академията.
Ще те накарам да си платиш.
Го Ун!
Виж се само, Джу Гьонг. Ученето и стажът наистина се отплащат.
Булката не трябва да говори така. - Стой мирно.
Моята Хи Гьонг няма как да е по-зашеметяваща.
Какво ми става?
Не трябва да плача.
Ролите са сменени.
Колко е очарователен.
Какво е това, татко? - Очите му са подути от плач.
Сега са по-малко подути и...
Защо продължаваш да плачеш?
Омъжваш се за мъж, който е точно като баща ти.
Готово. - Наистина?
Това наистина ли съм аз?
Хьон Сук. - Ти си тук!
Здравей. - Изглеждаш невероятно. Поздравления.
Къде е Со Джун? - Дойдох с Го Ун.
Со Джун е зает с подготовката на дебюта си.
Изглеждаш невероятно.
Всевишни Хьон Гю. - Да, Могъщи Те Хун?
Какво? Защо не доведе гаджето си?
Заета е. - Излъга, нали?
Излъга, за да се измъкнеш от
казармата. Къде намери този странен пръстен?
На баща ти ли е? - На баща ми?
Купих го от Донгдемун и е 18-каратово злато.
Все едно. Сякаш разбираш. - Хун, изглеждаш невероятно
в този костюм. - Чакай. Защо отново го наричаш така?
Наричаше го така, когато бяхте гаджета.
Пак ли сте заедно? - Какво?
Кога съм го нарекла Хун? Провери си слуха.
Странно. Не го наричаш Хун без причина.
Как ще е странно? - Ей, мина толкова време!
Не е за вярване. - Ей, Хьон Гю.
Толкова се радвам да те видя отново.
Су А, ръката ти е по-голяма отколкото си спомням.
Какво си мислиш, че правиш?
Как смееш да хващаш ръката на гаджето ми!
Нямах намерение... Чакай, гадже? - Спрете.
Вие все се карахте кога се случи това?
Казваше, че никога няма да стане. Не мога да повярвам.
Казах ти да внимаваш! - Няма начин.
Скъпа! - Скъпа?
Да не се срамуваш от мен?
Както и да е. - Невъзможно.
Приятели.
Гледайте как ще станем най-сладката двойка.
Не... - Недей.
Ей. Не смей! Какво си мислиш, че правиш?
Не мога да повярвам. - Невероятно.
Хун, да вървим.
Не мога да гледам. - Шегуваш ли се?
Джу Гьонг.
Ти дойде.
Приключи ли? - Не знам защо съм толкова нервна,
когато Хи Гьонг се омъжва.
А резултатите от конкурса? Днес е денят, нали?
Да, резултатите бяха публикувани. - Е, как мина?
Ами...
Добре или зле?
Значи си преминала. - Не, не съм.
Не си? - Другите са по-опитни,
затова е нормално.
Сигурно си тъжна. Знам колко се постара.
И все пак се чувствам добре.
Стажът ще приключи, щом лекциите започнат,
не исках да изпълнявам само поръчки. Научих много, докато се подготвях.
Гордея се с теб.
Но сгреших с избора на модел.
Защо? - Не спират да ме разпитват,
след като видяха снимката ти. Питат ме къде съм те намерила.
Значи, заради теб не съм преминала.
Така ли? - Да.
Как да изкупя вината си? - Не знам.
Су Хо, най-добрия ми приятел.
Толкова сте хубави днес.
Сякаш вие ще се жените. - Точно.
Су Джин.
Боже, това Канг Су Джин ли е?
Изобщо не си се променила.
Отдавна не сме се виждали, Канг Су.
Отдавна никой не ме е наричал така.
Радвам се, че дойде. Су А също искаше да се видите.
Добре ли си?
Чух за баща ти.
Радвам се. - Аз също.
Благодаря.
Липсваше ми.
Трябваше да се обадиш.
Съжалявам.
Колко са сладки.
Хи Гьонг, пръстенът ти е тук. - Слава богу, че пристигна навреме.
Пробвай дали ти става. - Добре.
Малко е тесен. - Какво?
Не мога да го сваля. - Какво?
Защото пи вчера. Коя булка пие преди сватбата си?
Наистина не мога. Помогни ми.
Господи. - Нека погледна.
Боже, наистина не може да се свали.
Защо просто не го нося? - Не може.
Размяната на пръстените е най-важната част.
Той е прав. Ела. Нека опитам. - Искаш да опиташ?
Аз ще го сваля. - Мисля, че пръстът ми ще се откачи.
Скъпи, бъди внимателен. - Боли.
Внимавай. - Аз ще го сваля!
Боже, боли! - Господи.
Свали го!
Ето го.
Време е булката да отиде в чакалнята.
Взех те.
Какво става?
Какво има? - Какво?
По дяволите.
Хи Гьонг, поздравления...
Какво става?
Това не е ли чакалнята на булката? - Какво прави младоженецът тук?
Здравейте.
Какво е това? Не знаех, че и младоженците имат чакални.
Браво. Г-н Хан, изглеждаш невероятно.
Поздравления.
Благодаря. - Ще направя снимка.
Застанете до младоженеца. - Добре, да вървим.
Внимателно.
Може да седнеш тук.
Снимам.
1, 2, 3.
Какво има?
Господи. - Добре ли си?
Господи! - Пусни ме.
Време е младоженецът да се подготви. - Добре.
Моля те! Аз съм младоженецът!
Хайде! - Не става!
Кога главата й стана толкова голяма?
Какво ще правим? Да повикаме ли някого?
Да се обадим ли на 119? - 119? Но тя трябва да отиде веднага.
Какво? - Най-накрая е време да видим
как булката и младоженецът вървят към олтара.
Моля, всички да погледнат назад.
Добре. Да ги аплодираме бурно...
и да ги приветстваме
с вълнение и аплодисменти.
Да посрещнем булката и младоженеца.
Това е най-красивата сватба, която съм виждал.
Бурни аплодисменти!
Харесвам виковете ви.
Сега, когато церемонията е към края си,
е време изпълняващият церемонията да ги поздрави.
Фактът, че ми бе дадена възможността
да водя сватбената церемония...
на Хан Джун У и Им Хи Гьонг
ме прави безкрайно благодарен и е чест за мен.
Нека ви кажа нещо за младоженеца, Хан Джун У.
В момента, в който той стъпи в гимназия "Себом",
видях ореол
и веднага разбрах, че той е способен
да води училището ни към създаването
на нова история!
Да видим булката колко обича младоженеца,
като чуем как ще изкрещи любовта си към него три пъти.
Хан Джун У е моят мъж! Хан Джун У е моят мъж!
Хан Джун У е моят мъж! Обичам те! - Поздравления!
Целувка! Целувка! - Целувка! Целувка!
Целувка! Целувка! - Не...
Да ги поздравим с бурни аплодисменти!
Невероятно!
Ще отида да измия гъбите.
Со Джун.
И ти ли си тук?
Изглеждаш страхотно днес.
Не е само днес.
Всеки ден изглеждам страхотно.
Со Джун, готов ли си?
Да започваме. - Добре.
Виждам, че днес си съсредоточена.
Кой цвят да използваме?
Моля? Аз ли?
На кого друг мога да говоря?
Ами...
За да съответства на цвета на косата и тоалета му,
мисля, че трябва да използваме по-матов цвят.
Защо не опиташ?
Аз? - На кого друг мога да говоря?
Ето. Чух, че двамата сте приятели.
Нанеси добър финален щрих.
Предложението за концепция...
Справила си се много добре за стажантка,
г-це Им Джу Гьонг.
Какво правиш? - Ей.
Тя каза името ми и ме похвали, нали? Не сънувам, нали?
Вижте я само.
Не знаеш какво е усещането, когато някой аутсайдер успее.
Приключвай вече.
Добре.
Да нямаш тремор?
За пръв път правя това за истинско събитие.
Миналия път се справи добре. - Различно е.
Не можеш да го оплескаш дори да сгрешиш.
Устните ми са твърде секси за това.
Стой мирно.
Готово.
Благодаря. - Не съм направила нищо.
Представи се добре. Ще гледам. Не бъди нервен.
Ти също. Успех.
Успех.
Ръката ти е потна.
Притесняваш се, нали?
Не. Имам нерви от стомана.
Не се притеснявай.
Да вървим!
Да го направим. - Дайте си ръцете.
Работихме здраво да дадем всичко от себе си.
Да се окуражим. - Добре. 1, 2, 3.
Да го направим! - Да го направим!
Здравей.
Приключи ли? - Да. Погрижих се
за устните на Со Джун. - А моите?
Започва.
Лилавото небе
и хладният бриз ме карат да се чувствам по-самотен.
Всички познати спомени
започват да се връщат и ми напомнят за теб тази нощ.
Благодарен съм ти за много неща.
Някога сърцата ни препускаха, докато се усмихвахме един на друг.
Страхувам се, че ще се превърнеш в звезда и ще изчезнеш.
Ще скрия това чувство в празнината в сърцето си.
Щом затворя очи, образът ти става по-ясен.
Копнея за теб. Човекът, който сияе.
Къде беше в тази дълга нощ?
Ще си отдъхна на рамото ти и ще бъда до теб.
Когато песента, която разцъфтя от сълзите ми,
достигне небето,
ела при мен като безкраен сън.
Превърни се в звезда и бъди до мен.
Страхотни сте!
Сякаш открих светлина,
след като дълго бродех в тъмнината.
Всички трудности, които имах,
се стопиха като сняг.
Само надеждата задържаше
безкрайните ми сълзи. - Безкрайните ми сълзи.
Вложих сърцето си в несигурната си мечта
и се впуснах в нея.
Започвайки от днес,
пред очите ми се разкрива нов свят.
И в него ще започна отначало.
Бъдещето, което си представях,
Невероятни сте!
става реалност
малко по малко.
Мечтите, на които отчаяно се надявах
са все по-близо
до мен.
Още не съм готова.
Приключи ли? - Още не.
Много си бавна.
Казваше, че си повелителката на бързото четене.
Фокусирам се внимателно на всяка страница.
Ти да не гледаш просто картинките?
Това е неуважително. - Аз наистина съм повелител
на бързото четене. - Толкова си арогантен.
Написали са го много добре. Преработиха "Убиецът в тъмнината"
в зомби история. Свършили са страхотна работа.
Наистина? Чудех се защо са изпитали нужда да го променят.
Сякаш се е загубило очарованието на оригинала, който бе създал
страхът от непознатите същества, като са ги превърнали в зомбита.
Така е. Оригиналът също е добър по много неща.
Знаеш ли книгата от 1921 от Ед Селър...
"Мъртва нощ". - "Мъртва нощ".
Значи я знаеш. - Как да не я знам?
Стилът на писане все още не е остарял...
Добре, добре. Да дочетем това. Искам да видя останалото.
Обърни страницата.
Готова съм. Прелисти.
Сериозно.
Какво правите?
Нищо. Боже, това нещо.
Съжалявам. Продължете каквото правехте. Отивам да ям.
Ще ям многостепенно меню.
Да продължим ли?
Глупчо. Забрави.
Намерих я.
Щастлив край
Превод: What The Hell & DaNi Редакция: AniTo & Bistra
Благодарим ви, че гледахте с The Stupid Dreams!
www.stupiddreambg.com
THE STUPID DREAMS TEAM 2021
Благодарим на Ко У Ри и Да Йонг за специалното участие.
Благодарим на актьорите и екипа, че спазваха всички правила и мерки.
Благодарим ви, че гледахте и подкрепяхте "Истинска красота".
THE STUPID DREAMS TEAM 2021