Поне ми кажи кой беше.
Една година по-късно
Умница.
ОТПРАВНА ТОЧКА
Бари Пайпър
Ив Харлоу
Карло Рота
Лора Вендервоорт и други.
Има почистени маси. Не е нужно винаги да сядаш на тази.
Добро утро. - Обичайното ли?
Да, благодаря. - Добре.
Поръчката.
Поне днес е малко по-топло.
Е, казах ли ти какво иска дъщеря ми за рождения си ден?
Коте. Как ще се оправям с коте, като работя 12 часови смени?
Не искам да я разочаровам, а предполагам, че брат й
би могъл да помага за котката, но напоследък е много...
Искам да кажа... той е добре, глупаво е.
Подиграват го, че не може да мине 10-то ниво на Гейткийпър...
Това е видеоигра и му повтарям, че не са му приятели,
ако не му помагат. Децата са жестоки.
Винаги има нещо, Луис. Винаги има проблем.
Ще се върна с храната. - Добре, благодаря.
Обичаш ли хумористични книги? - Да.
Мисля, че тази ще ти хареса. - Добре.
Добро утро. - Добро утро, Луис. Извини ме.
Да не си прочел книгата вече? - Свърших я.
Направо ми разтапяш сърцето. - Удоволствието е мое.
Ако бях 20 години по-млада...
Добре де, 40. Кого заблуждавам?
Както и да е. Отделила съм твоята книга.
Прекрасно. Благодаря. - Ето.
Имах чай, който исках да ти предложа,
но чайникът ми се развали.
Джинджифил, малко карамфил.
Може би от провинция Гуандун. Кенийски листа.
Много си добър.
Божичко. Знаеш как казват,
че определени миризми могат да отключат спомени
за минало време и място. Е, аз съм пътувала из Кения.
Какво времена бяха.
Както и да е. Просто очаквах да пия чай с теб.
Може би просто е прекъсната жица. Имаш ли кламер?
Имам, имам, имам. Ето.
Вече проверих. В града не можеш да си купиш такъв.
Добре.
Готово.
Ти си моят герой. Подарък. - Благодаря.
Не забравяй да сложиш вътре и от тайната ми съставка.
Имам много специално, 50 годишно Балвени, което чака.
Довиждане. - Довиждане.
Здравей. - Здравей!
Здрасти, приятел.
Това не е твоя работа.
Всеки се пречупва.
Няма да повтарям въпроса, Никълъс...
Пипнах те.
Здрасти.
Добро утро. - Добро утро.
Беше прав. - Съвсем навреме я хванах.
Готова е да роди. - Да.
Не мисля, че котетата й щяха да оцелеят навън.
Това достатъчно ли е? - Повечето хора слагат отрова.
Да. - Не искаш ли котенца?
Не, благодаря, но ще е добре ако оставиш едно за Джанис
от закусвалнята. - Разбира се.
До скоро. - Да, до скоро.
Синът ми е перфектен. Не трябва да му казвам
какво да прави, но трябва да й повтарям многократно,
преди изобщо да ме чуе. Винаги умът й е някъде другаде.
А всъщност има златно сърце, наистина златно.
Е... правя всичко по силите си.
Имам нещо за теб.
Какво е това? - Това е кодът,
с който сина ти ще мине ниво 10. - На "Гейткийпър"?
Да. Снощи поразгледах играта и всички други деца го ползват.
Наистина си много мил човек.
Кой беше това? - Мисля, че е Тони.
Започна преди няколко дни тук. Не знам много за него.
Да ти донеса ли още нещо?
Няма нужда. - Благодаря.
Няма за какво
Здравей, Луис... - Здравей.
Един мъж те търси. Дойде в магазина и показа твоя снимка.
Пита и други хора. Не си ми казал, че си толкова търсен.
Помислих, че ще искаш да знаеш. - Да.
Чакай... Ето го. Това, там, е той.
Господи.
Кой си ти? - Дуайт Логан. От агенцията.
Имам съобщение за теб от Илайъс Кейн.
Добре. Млъквай и тръгвай.
Добре, добре.
Добре. Слизай и влизай в хамбара.
Кой от номерата е на Илайъс?
Майната ти. Опитай на буква "К', задник.
Изпразни си джобовете.
Не ми е приятно.
Изпразни ги.
Седни, приятел.
Дуайт? - Ще е добре,
ако се върна до час.
Не ми вярваш? - На никого не вярвам.
Знаеш това.
Още пушиш "Малави"?
Последната ти. - Тъжно, да, но ги отказах.
Упорит навик. - Не, мръсен навик.
Удоволствието не е мръсно.
Представям си последния ми дъх да има този сладък вкус
който минава през дробовете за последен път, ако има шанс.
Може би това е моментът?
Как ме откри? - Биг Брадър винаги бди, Никълъс.
Откакто потъна дълбоко, агенцията сканира.
Имаше пробив. Прихванах го, за да те предпазя.
Като твой приятел. - Мой приятел?
Единствено аз останах на твоя страна,
след това, което се случи и още съм на твоя страна.
Повечето от приятелите ти те искат мъртъв дори повече от враговете ти.
Моника изчезна.
Твоята Моника? - Да.
Тя се посвети на идеята да разбере кой стои зад покушенията.
Тя винаги те е обожавала, Никълъс.
Тя иска същото, както и аз. Иска да знае кой стои зад това.
Предупреждавах я колко е опасно.
Много е талантлива, но няма нашият опит.
Прекалено се приближи и той я взе.
Кой? - Куентин.
Беше попаднала на следа.
Нещо, което има той е то доказва кой ти направи постановка.
Кой направи номер на всички ни.
Някакви искания?
Нищо.
Ако Куентин я е взел... тя е вече мъртва.
Не мисля така.
Защо дойде при мен? Къде е агенцията в ситуацията?
Агенцията е като кон с капаци след всичко, което се случи.
Освен това какво биха могли да направят?
Единствено ти знаеш истинската му самоличност...
ще можеш да го намериш.
И ти ме разкриваш, защото сме приятели,
или защото имаш нужда от мен?
И двете. - Никой не знае кой е Куентин.
Точно това го прави толкова могъщ.
Но е твой човек, нали? - Само в каналите на черно.
Това е достатъчно. Виж, дори не знаем дали изобщо е замесен,
но Моника откри нещо, което я убеди,
че той знае самоличността на наемния убиец.
Някакъв дигитален файл, или подобно.
Това беше следата й. Искаше да пипне този файл,
когато изчезна.
Осем от приятелите ни са мъртви.
Някой те е принудил да кажеш имената им.
Не искаш ли да знаеш кой?
Стани.
Да тръгваме.
Мили Боже. Никога ли нищо не се променя?
По дяволите, Никълъс.
Откога знаете къде се намирам?
От седмици. - Не питам теб.
Ударът беше преди няколко седмици.
Трябваше от малко старомодното обикаляне пеша,
за да добия представа за района, в който си.
Не си представях да живееш така.
Мислех си за Брюксел, дори Буенос Айрес.
Затова съм тук, а не там.
Не се вписваш добре в малко американско градче, Никълъс.
Не знам. Луис си създаде доста приятели тук.
Луис?
Може да е уютно, Никълъс, но не е в кръвта ти.
Да, добре. Ник Шоу не съществува.
Знаеш го. Не и след това, което се случи.
Излязох от този живот, Илайъс.
Вече не е така.
Ще ме предадеш, ако не ти помогна?
Ще помогнеш на себе си.
Станалото - станало.
Трябваше да ми позволиш да го убия. Наистина трябваше.
Имаш късмет, че той не те уби, Дуайт.
Да бе.
Още си добър, но предсказуем. Казах на Дуайт,
че просто трябва да се мотае наоколо и ти ще отидеш при него.
Все още мога да свърша работата.
Все пак е шибан предател.
Достатъчно.
Това е твоят шанс да си върнеш живота.
Казах ти, че не го искам обратно.
Тогава майната му на Ник Шоу, майната и на агенцията.
Ако няма да го направиш за себе си, те моля да го направиш за мен.
Помогни ми да намеря дъщеря си.
Не и с него. - Какво?
Той не участва. - Той е добър, Никълъс.
Небрежен е. - Опитвах се да бъда видян.
Много говори. - Вдигаш много шум.
Само ние.
Добре. Само ние.
Сериозно?
Имаш достатъчно работа.
Официално никога не сме затваряли,
затова още имам достъп до тайните ресурсите.
Ако нещо ни трябва, сигурен съм, че ще мога да го доставя.
Осем за пет дни.
Който и да е дърпал спусъка, е адски добър.
Умрели на годишнината си. - Не си го причинявай.
Семейството никога не знае истината. Такава игра играем.
По дяволите, бившата ми жена не знае, че собствената й дъщеря
сега е една от нас.
Е, ти вкара Моника в играта. Прекалено е умна, за да я излъжеш.
За нейно добро е много умна.
Никълъс, помниш ли нещо?
Не. Почти нищо. - Измъкна се, избяга. Как?
Не знам. Спомените са размити.
Лица? - Не.
Със сигурност бях полуудавен.
Пречупих се.
Назовах имената им.
Разпитах няколко от съседите й.
Не я познават. Не бяха от голяма полза.
Наблюдение? - Да,
но нищо от телефона й, отникъде нищо.
Никаква следа, освен, че тя вярваше, че Куентин има информацията,
която тя търси.
Коя е тя в този свят? - Казва се Ребека.
Медицински техник, неомъжена.
Пътува половината от годината. Инструктира медицински заведения
как се използват най-новите апаратури.
Малави?
Единственият й порок. За жалост аз й го предадох.
Това наистина ли е необходимо?
Всичко съм прегледал тук.
Хавиер?
Никой не знае за нея и Хавиер.
Очевидно е съсипана.
Твърдо е решена да намери виновника за неговата смърт.
Звучи правилно.
Напомня ми повече на теб, отколкото на мен.
Още е топъл. Стрелецът е знаел, че идваме.
Казах ти, че пазим това в тайна! - Значи е някой от твоя кръг.
Единствено Дуайт е замесен, а аз си залагам живота за него.
А може би не трябва.
Време е да тръгваме. - Аз ще карам.
Убиецът? Довършва си работата?
Ами, ако е Куентин? Ако не само знае кой е убиецът,
а просто сам той го е наел? Ако той седи зад всичко това?
Моника се е приближила много, а сега и ние.
Този е могъщ. Дрога, оръжия, всичко, включително убийство
на когото и където и да е, което му дава голямо предимство.
Избиването на екипа ни е самоубийство и той го знае.
Трябва да е някой друг. - Няма значение, по дяволите.
Той е единствената връзка с Моника и убиецът.
Да го намерим, без да се мотаем.
В това няма никакъв смисъл. Не разбирам защо...
Какво правиш?
Ще се подстрижа.
Господи.
Мислех, че си мъртъв.
Как се покри за толкова време?
Предполагам, че имам късмет.
Убийствата шокираха нашия свят, братко.
От тогава почти никой не си подава носа навън.
Знаеш защо съм тук.
Мислех, че ти си извършителят.
Ако бях аз щеше ли да пипнеш този 38 калибър в чекмеджето?
Куентин? Не е негов стил.
Вие бяхте прекалено ценни за него.
Ценностите се променят. - Може би, но не се връзва.
Знаеш как работи Куентин, нали? Обича да се прави на кукловод.
Да, всъщност се шири слух,
че точно сега дърпа някакви конци.
Наградата. От твоите ли е?
Знаеш ли къде е? - Това не знам.
Ако не е мъртва, значи я използва за примамка.
Просто ми трябва подстригване.
На него му трябвало подстригване.
Хайде.
Този тип се налива.
Добре. - Освен това е идиот...
Отивам бързо при него, преди да е пресъхнал завинаги.
Благодаря.
Това е опасно предложение, братко.
Може би е единственият начин да изчистя името си.
Някой от нас започнаха да се чудят наистина ли има Куентин.
Радвам се, че те видях.
Косата ти изглежда добре. - Благодаря.
Благодаря.
Защо не седнете, момчета?
Моята къща е и ваша.
Ще ми кажете ли как, по дяволите, ме намерихте.
Търсим някого.
Не питах това, тъпако.
Говорех на него.
Не те познавам, вече не те харесвам
и с абсолютна сигурност не ти вярвам.
Идваш тук, където въртя бизнес и ме търсиш по име.
Работата е там, че никой не знае името ми тук,
където си въртя бизнеса.
Единствената причина досега да не си умрял е,
че искам да знам кой те изпрати тук.
Не знам името. Ти знаеш ли името на типа, който ни прати тук?
Няма да отговориш на въпроса? - Не.
Цигарата, която пушиш,
е от тютюн отглеждан в Малави,
близо до Лилонгве.
Продава се само в централна Африка.
Малко е странно, защото познавам само двама, които пушат такива.
Той е единият.
Тази жена...
Тя е другата.
Да, чуках я. - Къде е тя?
Аз задавам шибаните въпроси.
О, да...
Какво е това, по дяволите?
Никой няма да дойде.
Много е добър в тези неща.
Майната ви. На теб и на теб. Гръмни го в главата.
По дяволите!
- Ти ли я взе?
Ти ли я взе?
Да.
Държат ли я някъде?
Тя е в "Овощната градина". - Какво е "Овощната градина"?
Ферма за производство.
Като скапаните оранжерии. 160 километра на север.
Има много оранжерии на 160 километра северно от града.
До шосе 55. Не можеш да я пропуснеш.
Това е последното място, където я видях. Кълна се в Бог. Кълна се.
Това е някаква шибана игра. Държат я в една от оранжериите
и той те чака да я намериш.
Кой? Куентин?
Да, или не?
Хайде, хайде, хайде, каубой, просто...
Дадох ти, каквото искаше.
Просто не казвай на никого откъде си разбрал, защото...
той ще ме убие.
Ето, вземи.
Чуваш ли? - Да, чувам.
Не ми харесва да седя навън. - Трябваш ми да наблюдаваш тук.
Както в миналото.
Да, супер забавление.
Ще си почина малко.
Никълъс?
Как... какво правиш тук? - Тук съм с баща ти.
Говорете.
Слава Богу.
Татко? - Радвам се да чуя гласа ти, мила.
Тук е. Почти в ръцете ми.
Не ме интересува. Просто се махни от там. Те идват.
Не тръгвам без файла. - Добре, но побързай.
Спрете!
Ето, вземи го. - Насам.
С картата ще влезем в офиса.
Добре.
Спрете на място!
Трябва да влезем в офиса. Файлът е много важен.
По дяволите.
Тук, вътре.
Успях да вляза, преди да ме хванат, но не разбих криптирането.
Добре, мръдни.
Флаш памет...
Кой? - Горе в дясно.
Супер.
Нямаме време за декодиране. Трябва ни само главната база данни.
Точно това правя. Свалям я.
Добре. Почти сме готови.
Живо, живо! Движете се!
Идват. Побързай. - Добре, идвам.
Благодаря, че свърши трудната част от работата.
Какво ти става, по дяволите? - Благодаря за спасението. Свърши се.
Флашката. Веднага!
Дай й флашката, Никълъс.
Дай ми я.
Добър опит, Илайъс.
По дяволите!
Да тръгваме.
Спрете! - Ела.
Живо, живо, живо. Влизайте.
Да вървим. - Защо просто не ме убиеш?
Продължавай да вървиш. Хайде.
Господи.
По дяволите.
Добре...
По дяволите.
Добра работа, Дуайт. Благодаря.
Как се измъкна? - Ти как мислиш?
Още е по-добър от всеки от нас.
Сега какво? Няма много да е склонен да й прости.
Ако тя успее да се измъкне, знае къде да ме намери.
Всичко друго на мястото ли си е? - Всичко е наред.
Имаш късмет, че куршумът не беше дълбоко.
Опитай се да не мърдаш. Трябваше да изгоря раната,
защото не намерих нищо, с което да я зашия.
Трябваше да ме оставиш да умра.
Първо искам да знам защо опита да ме убиеш.
Следващия път няма да разбереш откъде ще ти дойде.
Да, обикновено знам кои са враговете ми.
Ти ме изненада.
Ще видят пушека.
Да. Това е идеята.
Какво правиш?
Имаш си пистолет.
Свърших последния пълнител, преди да влезем в гората.
Сложи му още една инжекция.
Още една инжекция ще го убие.
Няма значение, ако не проговори.
Сложи му още една инжекция.
Още една инжекция ще го убие.
Какво ще правиш с мен?
Не беше мъчението.
За какво говориш?
Не ме пречупи мъчението.
Дрогираха ме.
Ти работеше с Куентин.
Щеше да поемеш операциите му.
Затова му позволи да очисти екипа. - Не е така.
Имаше шанс и го пропусна.
Не, спомням си.
Баща ми разбра. Щеше да отстрани и двама ви.
Когато ти разбра, даде имената на Куентин.
Натриев тиопентал.
Пречупва всеки. - Не.
Даде имената, преди да те дрогират.
С натриев тиопентал губиш памет. Може да се промиват мозъци.
Ако аз стоя зад всичко, защо спасявам жалкия ти живот?
Защо да не убия теб и баща ти?
Когато си спомниш всичко,
ще го направиш.
Това са хората на Куентин.
Искат и ти да си мъртва.
По дяволите.
Здравей, тате.
Може би срещата трябваше да е в Риц Карлтън.
Да те заведем на лекар. - Не, добре съм.
Хайде първо да свършим това. Моля те.
Е?
Няма данни. - Гледах го как ги сваля.
Не, мислила си, че гледаш как ги сваля.
Видях го. - Това е искал да си помислиш.
Унищожавал е доказателствата.
Знаел е през цялото време.
Използвал е и двама ни.
Така... сега какво ще правим?
Ще убием Никълъс, преди той да има шанса отново да ни погне.
Да.
Може ли да ви ползвам телефона? - Кой си ти, по дяволите?
Кратко ще говоря. - Не.
Има стационарен. Ползвай него. - Може ли?
Благодаря, човече, оценявам го.
Стига бе! - Не знаех, че ще си плати.
Не бъди задник.
Говори си, колкото искаш. - Благодаря.
Аз съм. Намерих книгата, която искам да поръчам.
Готов ли си? Това е номер на сметка.
554981222,
Танго, Делта, 5744,
Джулиет, Кило, Екс-рей.
Записа ли? Добре, скоро ще се видим.
Благодаря. - Трябва ли ти друго? Превоз?
Да. Ще ме откараш ли?
Без съмнение.
Това може да свърши, Никълъс.
Кой е Куентин? Къде е той?
Господине?
Господине...
Пристигнахме. - Да.
Достатъчно ми плати вече. Защо да не те закарам до града?
Не, няма нужда. Благодаря, човече.
Добре. Получи ли днес? Прекрасно.
Ето, подпиши тук. Заповядай.
Я виж кой дойде. Каква приятна изненада!
От векове не съм те виждала. Започнах да се тревожа.
Някой да ме е търсил? - Не, не бих казала.
Книгата, която поръчах дойде ли изобщо?
Да, дойде. Един момент.
Чао, благодаря. Пак елате.
Ето.
Онзи разговор може да е прихванат.
Намерих файла в базата данни, но трябва да се декодира.
Нямаше достатъчно време. - Аз ще го направя.
Какво има там, Никълъс? - Доказателства.
Кой стои зад убийствата.
Куентин го използва като средства, за да ни премахне.
Ще ти помогне ли? - Надявам се.
Спомените ми постепенно се връщат.
Дребни неща се отключват, като...
звуци, миризми.
Спомних си, че ме дрогираха, но никой не задаваше въпроси
за членовете на екипа, а само за Куентин.
Някой друг е дал имената, но не съм бил аз.
Тръгвай. Излизай.
Лошо е за бизнеса.
Чакай тук.
Нещо вълнуващо днес, шерифе?
Отивам към Монтроуз. Ще има барбекю с набиране на средства.
Някои от момчетата може малко да се въодушевят.
После вероятно ще сляза долу до Сейнт Бони за няколко дни
а след това, ще се върна обратно в района
в четвъртък, както винаги.
Не. Нищо ново. Така е и това ми харесва.
Някои от нас нямат против тук да стане нещо вълнуващо.
В неделя минаваме на лятно часово време.
Някой ще забрави да си смени часовника.
Умопомрачително.
Добро утро, шериф.
Добро да е. - Да се пазите.
Оценявам думите. Приятен ден.
Да помогна с нещо? - Да.
Познавате ли този мъж?
Луис. Да. Да, разбира се, че го познавам.
С Луис работим заедно.
Не вдига телефона и започваме да се тревожим.
Не съм го виждала от два дни.
Случайно да имате адреса му?
Работите заедно, но не знаете къде живее?
Не. Луис е много затворен.
Може да го повторите.
Виждам го само, когато идва тук.
Благодаря.
Може да попитате Айрин в книжарницата.
Книжарницата? - Точно отсреща. Той много чете.
Може би тя му доставя книги?
Ще я попитам.
Здравейте. - Здравейте.
Вие ли сте Айрин? - Да, аз.
Току-що запарих чай, ако проявявате интерес.
Купете си книга и чаят е бонус. - Може би някой друг път.
Добре.
Още една инжекция ще го убие. - Няма значение.
Ако не ни предаде Куентин, е безполезен за нас.
Всички без Никълъс. Трябва ми жив.
Какъв е срокът? - Незабавно.
Действай бързо. Щом слухът стигне до агенцията,
всеки, който е все още жив, ще се покрие. Имаш един шанс.
Такива предизвикателства харесвам.
Всъщност търся мой приятел.
Луис? - Луис.
Е, познавам повече от един Луис. Каква е фамилията му?
Името Никълъс Шоу говори ли ви нещо, госпожо?
Ти си неговият пазач.
Кажи ми как да стигна до дома му, или ще те изпратя в мрака.
Никълъс никога не би ми казал това. Прекалено е предпазлив.
Освен това не ти е нужен адреса му,
защото в момента идва за теб, скапан предател.
Безполезна е. - Не може да е много далеч.
Може да проверяваме по къщите. - Мислиш, че ще ни улеснява?
Не знам с този шибан тип. Все пак трябва да е някъде.
Да, той е някъде.
Наведи се!
Къде е той?
Какво ти е толкова смешно? - Нищо. Просто вече сме мъртви.
Зарежи тази работа.
Видя ли? - Не! Боже!
По дяволите!
Господи!
Да изчезваме!
Вратата! Натам!
Аз... ще се обадя за линейка. - Недей.
Луис!
Луис... Луис, помощ!
Ставай.
Знам кой стои за всичко това. - Сигурна съм, че е така.
Имам файл на телефона. Ще го извадя от джоба си.
Няма никакъв файл. Ти го изтри. - Запомних цифрите.
Декодиран е. - Убиецът е Фиона Сноу.
Наета е от мъжа до нея.
Баща ти е поръчал убийството на Хавиер и другите.
Той се месеше в операциите на Куентин.
Снимката нищо не доказва.
Изслушай записа.
Ти беше финалът. Щеше да рискува живота ти, за да го спре.
Не ти вярвам. - Илайъс ми причини това, Моника.
Разруши целия ми живот
само, за да докопа Куентин.
Това е единствената причина още да съм жив.
Просто изслушай записа.
Действай бързо. Щом слухът стигне до агенцията,
всеки, който е все още жив, ще се покрие. Имаш един шанс.
Добре ли си? Ето.
Дръж това. Всичко е наред. Наред е. Просто те е одраскал.
Ето, притисни това там.
Всичко е наред. Просто си в шок. Наред е. Трябва да тръгвам.
Не, не, Луис, моля те... - Всичко е наред. Ще се върна.
По дяволите.
Глок 17.
Седемнадесет патрона.
Изпуснах им броя.
Винаги съм обичал това време от годината.
Неща... които ще ми липсват.
По дяволите...
При теб никога не е имало сиво.
Правилно и грешно. Черно и бяло.
Светът вече не работи така.
По дяволите. Никога не е работил така.
Линията между сянката и светлината
винаги е била замъглена.
Винаги единият ни крак е вътре,
а другият вън.
Аз не...
Никога не съм искал да стане така.
Мислех, че мога да движа стоките, без никой да разбере.
Да действам и в сенките и на светло.
Не се справих.
Въпросът беше или те, или аз.
И аз.
И ти.
Един ден ще се наложи да направиш подобен избор.
Ако избереш нещо различно, ще си по-смел човек от мен.
Ти никога не си бил смел, Илайъс.
Чакай.
Наистина ли поръча да ги убият?
Трябва да знам.
Нищо не мога да ти кажа, Моника...
освен, че съжалявам.
Не искам да ми се извиняваш.
Трябва да знам дали е истина,
за да мога да те убия.
Нищо не мога да ти кажа, Моника.
Съжалявам.
Знаеше, че е бил Илайъс.
Можеше да го разобличиш,
но го остави да съсипе живота ми.
Знаеш защо е така, Никълъс. Трябваше да се разиграят нещата.
Не бях сигурна в ролята на никого, включително и в твоята. Да.
Но ти постъпи точно така, както си мислих.
Светът е опасно място.
Не мога да си позволя да се доверя на никого.
Затова ли хората ти опитаха да ни убият в апартамента на Моника?
Изглежда тази конспирация е по-дълбока, отколкото мислиш.
Наистина ли мислиш, че беше само
заради Илайъс и подмолната му работа?
Можеш да се справиш и по-добре.
Мелана, отново я забрави.
Щеше да се прибереш у вас без нея, нали?
Намери убиецът и ще получиш отговорите си.
Фиона Сноу. Къде да я намеря?
Какво ще получа в замяна?
Здравей. - Получих го.
Още ли ще се покриваме? - Това не приключва с Илайъс.
При теб? - В момента я виждам.
Заминавам по работа за няколко седмици.
Добре. Безопасно пътуване.
Да, добре.
Превод и субтитри: mia_one