#РОМАНТИК
#СВОБОДЕН ДУХ
#РАЗБИВАЧКА НА СЪРЦА
#ДОБРОВОЛНО САМОТЕН
#ПРОДЪЛЖИТЕЛНА ВРЪЗКА
КАКЪВ Е ВАШИЯТ ЛЮБОВЕН ЖИВОТ?
The Eastern Spirit Subbing Squad представя:
АНАМНЕЗА НА ЛЮБОВНИТЕ ВРЪЗКИ
КАКВА Е ИДЕАЛНАТА ВРЪЗКА СПОРЕД ВАС?
Ти започни първа. - Не, първо ти.
Първо ще срещна някого, който ме харесва.
Какво говориш? По-важно е ти да го харесваш.
Трябва взаимно да се харесвате.
Като млади не осъзнаваме какъв е шансът да започнем връзка
с човек, когото харесваме и който също ни харесва.
Сигурно е възможно, ако цялата вселена е на наша страна.
Но с времето продължаваме да забравяме.
Че помощта идва от вселената. - Всичките ми илюзии изчезнаха,
като гледам колко влюбени идват в полицията след скандал.
Питат те каква е идеалната връзка, която искаш да имаш.
Всъщност досега не съм имал връзка. - Какво?
Наистина? Въпреки красивото ти лице?
Така или иначе, ще трябва да го направя.
Някой ден, без да я търся, тя ще дойде при мен като подарък.
Съвсем спонтанно. - Говори така, защото е красив.
Наистина ли вярваш, че ще стане, без да си мръднеш пръста?
На мен ли говориш? - Не, на интервюиращия.
Можем да му говорим приятелски. - Извинете ни.
Какво правиш? Ще закъснеем. Бързо.
Да си тактичен и грижлив, също е важно за една връзка.
Не е само пърхаща любов.
Видяхте ли? Моят Гьонг Джун е експерт.
Раздавах се всеки път, когато имах връзка. Но сега е скука.
Въпреки това си мисля, че е най-важното нещо в живота.
Много е самотно да си сам.
Хубаво би било да имаш някого до себе си в този огромен свят.
Когато със Сон Йонг се разделихме, й казах:
"Ела при мен, когато ти липсва майка ти".
Но сега бих й казал:
"Забавлявай се и прави всичко, което ти се иска.
Когато ти омръзне, нека опитаме още веднъж".
Тя не знае какво означава това.
Не би го разбрала, както не го разбра и преди.
Строителството се забави заради промяната на стълбите.
Всъщност забавянето ни притесняваше, но сега изглежда по-добре от преди.
Вече се бях подготвил да ни пребият с камъни.
Обаче се справи добре. Чудесна работа. Велик си, Пак Че Уон.
Даже мандарини ни подариха. - Защо винаги ме подценяваш?
Вече приключи, нали?
И няма да правиш откачени неща, нали? - Добре, няма.
Дай ключа да отворя багажника. - Защо ти е ключ в наши дни?
Прицели се в средата и - "фокус-мокус"!
Какво? Новост ли е? - Не си ли пробвал?
И моята кола ли прави такива неща? - Естествено, глупако.
Дали да не отскочим до Капьонг?
Не може. Имаме среща с Ън О. - В колко часа?
Трябваше предварително да ми кажеш, че в 2 имаме среща.
Кой реши да си губим времето,
при положение че хората щяха сами да дойдат в офиса ни.
Тя ще почака. Приятели сме. - Гьонг Джун,
ще ти дам съвет като твой шеф и човек с богат житейски опит.
Ти злоупотребяваш с властта. - За какво говориш?
Караш я да чака. Това е злоупотреба. - Добре, по-тихо!
Ще настъпя газта, дръж се здраво.
Подраних. Ще помислят, че съм отчаяна.
Но пък не мога и да закъснявам. Бъди смела и уверена.
Не съм старата глупава...
Предишната Ън О не беше глупачка.
Никога не съм била глупачка.
Предишната, новата... Двете сте едно и също.
И двете сте И Ън О.
Права е. Предишната или новата - аз съм си И Ън О.
Днес мога да сгреша, а утре да се справя добре,
но няма проблем.
Мога да го направя.
И така, всички събития ще приключат около 7 вечерта.
Това е подробният план, погледнете го.
Служителите ни високо оцениха идеята ви за "разходка из квартала".
Казахме нещо подобно, когато построихме сградата.
"Място да остарееш красиво." - Точно.
Докато разработвах плана, се сетих за японска зелкова.
В провинцията има такива места,
където хората се събират, за да си почиват и разтоварят.
Така е. Дори да ида в селцето след дълго време,
дървото още ще си е там.
"Ако в квартала ми има такова място, бих седнала да си отдъхна за миг."
С тази идея разработих проекта.
Чух, че основното събитие ще бъде под формата на токшоу.
Дали с братовчед ми може да го направим?
Тъкмо ще чуете откровените истории на хората.
За да създадем приятелска атмосфера, храната и забавата ще са семпли.
Значи, затова ще има огън, на който ще се пекат сладки картофи.
Различно е. Но звучи забавно. Харесва ми.
Г-н Пак, може ли за момент. - Да. Продължавайте.
Добре. - Гьонг Джун,
провери дали може да запалим огън. Може да откажат.
Добре. - Благодаря.
Продължаваме по плана. Изпрати ни подробния бюджет. Ън О...
Какво мислиш? - За кое?
Не спря да го гледаш.
Добре ли изглежда? - Какво говориш?
Какво може да направим? Да видим... Обади се в кметството.
Виж дали може да намалят налягането на водата,
или да монтираме редуциращ клапан. - Шефе...
Един момент. Какво има? - Ние излизаме.
Къде? - Ще ядем пица при Рин И.
Добре. До скоро. - Да вървим.
Вижте терасата. Трябва да направим нещо по въпроса.
Истина ли е? - Наистина ли я направи сама?
Вкусът е още по-феноменален, опитайте.
Как е?
Каква е наградата, ако спечелиш? - 5 милиона.
Твоя е. - Заслужава двойно.
Планирахте ли го? Защо сте толкова мили?
Не, не. Наистина е вкусна. - Декорацията е страхотна.
Рин И, имаш добър естетически вкус. - Как се казва пицата?
Тепърва ще мисля името. - Не се тревожи, тук има маркетолог.
И писател. Да се напъна ли?
Чакай, чакай. Нещо ми се върти из ума.
Един момент. Ако измислим името, ще получим ли нещо?
Разбира се. Ако спечеля конкурса, ще ви черпя с нещо скъпо.
И ако се обадиш на Че Уон да дойде. - Хей, Ън О,
защо не пофлиртуваш с батко, докато работите заедно?
Преди малко не сваляхте очи един от друг.
Защо ме риташ, задник такъв?
Продуктово позициониране ли е това? Трябва ли? Ще се постарая... Добре.
Това - "Изсипете и разбъркайте"?
Колко удобно! Изсипваме във водата...
Какво е значението на това колие?
Някаква символика ли има?
Не знам. Какво може да означава?
Току-що се ободрих.
Дори няма букви.
Защо, за бога... беше в куфара ми?
Дали не е попаднало случайно вътре?
Ако е така, можеше да ми го върне, когато се видяхме на работа. Нали?
Изобщо за мен ли е? - Да, за нея е.
Купих го още щом се върнах в Сеул и щях да й го дам, когато се срещнем.
Това изобщо не се случи,
но реших да го задържа. Не можах да го изхвърля.
Обикновено не отдавам чак такова значение...
Това ме притеснява. - Какво толкова я притеснява?
Толкова ли е заета да търси себе си? Честно казано,
това нещо с търсенето на истинската същност...
Боже... - Ще му го върна, когато пак го видя.
Има ли някакъв начин да я убедя? Аз просто...
направих всичко, което можах.
Нямаше дори бележка, откъде да знам какво означава?
Има ли значение? Без бележка не трябва ли тя да го интерпретира?
Дали да му се обадя?
Не. Никога няма да й вдигна. Никога.
Вижте само.
ЛУДАТА КРАСАВИЦА
Да, няма да ти отговоря.
Абонатът не отговаря. Моля...
Какво?
Какво да направя? - Как "какво"?
Действай импулсивно. Защо изобщо питаш?
Какво е това?
Моят Гьонг Джун е наистина страхотен.
Сградата е негово творение. Не е ли невероятен?
Наистина е страхотен. Приятелят ми построи този шедьовър
и организира парти по случай откриването.
Има книжно кафене. Ще бъде супер, ако продават книгите ти там, нали?
А за себе си какво искаш? - Аз ли?
Искам да съм редовен клиент. - Чудесно звучи. Да вървим.
Не. Дали ще им трябват работници?
Хубаво ще е да започна тук. - Как ще се оправиш с 4 работи?
Не мога ли?
Г-це Ън О, радиостанцията. - Благодаря.
Ако може снимките да се правят вън.
Важно е в кадъра да личи хармонията между сградата и природата.
Добре. Ще проверите ли втория етаж? - Да.
Ън О!
Отивам да видя дали всичко е наред.
Вземи си една радиостанция от екипа. - Добре.
И Ън О изглежда много яко.
Познатата нежна усмивка на лицето ти блести.
Като на снимката, която непрестанно гледам с насълзени очи.
Не знам какво да правя със сърцето си.
Не знам какво да правя с любовта си.
Твоята нощ, твоята звезда,
всеки миг, през който те обичах, беше красив.
Днес изглеждаш много добре.
Малко съм зает. Ще се види по-късно. - Добре.
Какво гледаш?
Ще се грижите ли за шведската маса? - Да.
Всичко наред ли е? - Да.
Музикантите започнаха изпълнението си точно по план.
Другите мероприятия също вървят безпроблемно.
Това, което ме притеснява, е, че тук има твърде много хора.
Тогава да ги разделим на две групи. - Да, разбирам.
Тук контролна стая. Разделете хората в зала 2 на 2 групи.
Разделете хората в зала 2 на две отделни групи. Благодаря.
Благодаря, че отделихте време за нас. - Удоволствието е мое.
Че Уон! - Да.
Г-н кмете, това е синът ми.
Здравейте, аз съм Пак Че Уон. - Боже,
не се учудвам, че толкова се хвалите със сина си.
Блестяща работа. Поздравления. - Благодаря.
Време е да тръгвам. - Разбирам.
Довиждане. - Татко, имам да свърша една работа.
Добре, отивай. - Да.
Чичо... Това е приятелката ми.
Здравейте, аз съм Со Рин И. - Приятно ми е.
Не сме ли се виждали пред офиса на компанията?
Да, няколко пъти. - Исках да ти я представя официално.
Много съм чувал за вас. Даже твърде много.
Всеки път, когато говори за приятелката си, очите му блестят.
Наистина ли?
И когато те гледам, пак блестят така.
Все още приличате на влюбени гълъбчета.
Харесва ми да го видя. - Благодарим.
Между другото, с какво се занимавате?
Аз... - А, подготвяте се за аспирантура.
Гьонг Джун ми каза няколко пъти, но все забравям.
Професор Пак!
Радвам се, че се запознахме. До скоро.
Да.
Помощник мениджър Че. - Да, г-н директор.
Ще говорим после.
Да. Изправихме се пред много кризи,
но успяхме да ги преодолеем благодарение на...
този упорит мъж, който досаждаше на всички, с които работи -
ръководителят на екипа ни Пак Че Уон.
Няма да говоря за нищо друго,
но трябва да призная невероятната му упоритост.
Аз съм досадният Пак Че Уон, ръководител на екипа. Приятно ми е.
В сравнение с нашия директор, когото обичам и уважавам най-много,
и колегите ми, признавам, че не притежавам достатъчно опит и мъдрост.
Затова нямам друг избор, освен да бъда упорит.
Вярвам в израза "Искреността печели".
Това важи, както при строежа на сгради, така и при...
изграждането на отношения между хората.
Затова не искам да разочаровам тези, които вярват в мен.
Ще те хвана на всяка цена,
затова се успокой и мисли за вълните.
А аз ще се концентрирам върху теб.
И Ън О, елате в контролната стая, моля.
Да, веднага идвам.
Благодарим.
Добра работа. - Лека нощ, татко.
Продължавай така. - Да, чичо.
Прибери се по живо, по здраво. - Да.
Сигурно си уморен, прибирай се. - А ти?
Ще остана, докато приключат. - Екипът ни ще се оправи и без теб.
Вярно... Ще закараш ли И Ън О?
На идване дойде с моята кола. - Добре, не се притеснявай.
Тръгвам. - Да. Гьонг Джун, добре се справи.
Ти също.
Извинявай, виждала ли си г-ца И Ън О? - Преди малко излезе.
Да, благодаря.
Кой си ти?
Май прекалих с виното.
Защо е толкова студено? Бързо включи отоплението.
То било включено. Тогава защо ми е студено?
Деца, сам ли си говоря?
Значи, вие сте източникът на студа. Настроението е като в сибирско поле.
Скарахте ли се?
Може ли да поговорим?
Благодаря, че ме докарахте. Лека. - Влизай.
Положението е сериозно.
Какво означаваше онова?
Че Уон ли е казал на баща си, че се готвя за аспирантура?
Аз му го казах, когато ме пита за теб.
Защо го направи? Не е вярно.
Рин И...
Честно казано, когато ме питат с какво се занимава приятелката ми,
не знам какво да отговоря.
Просто им кажи, че работя почасово. Какво странно има в това?
Не искам да им казвам точно това...
Защото започват да питат още и още.
"Защо работи почасово? Каква е специалността й?
Изобщо завършила ли е нещо?" И ти го чуваш непрекъснато.
Не мразиш ли тези постоянни въпроси? - Досадно е да се обяснява,
но какво от това? Такъв е животът ми.
На мен никак не ми харесва. Затова излъгах.
Не искам да обяснявам на хора, които не те познават.
Освен това не ми харесва начинът, по който живееш.
Какво имаш предвид? - Мисля, че трябва да се изучиш
или да намериш постоянна работа.
Искам да си намериш хубава работа.
Защо? Защо да правя това?
Рин И... - Гьонг Джун,
имам чувството, че изобщо не ме познаваш.
Не другите, а ти си този, който не ме познава.
Вместо да имам много неща, искам да живея с онова, от което се нуждая.
Не искам да трупвам вещи само защото другите ги имат.
Техният начин на живот не ме устройва.
Не искам да работя едно и също, докато остарея.
Печеля малко, но имам повече свободно време.
Работата ми не е престижна, но простичкият живот ми харесва.
Наистина ли не разбираш? - Не знам. Притеснен съм.
Защо се притесняваш? Добре съм си, Гьонг Джун.
Работя упорито, както останалите, и харесвам себе си.
Наистина не знам защо се притесняваш за мен.
Казваш, че си добре? - Да, аз...
Уволниха те без предупреждение и си добре?
За да вържеш двата края, си намираш друга,
но не знаеш кога пак ще те уволнят. И уж си добре? Как така?
Аз обаче не съм добре.
Като гледам как се отнасят с теб, побеснявам и ми идва да убия някого.
Рин И, не те карам да намериш скъпо платена работа.
Аз печеля достатъчно пари. Просто искам да си забележима
и мразя, че те гледат със съжаление.
И колко още ще издържиш с почасова работа?
Ще се справяш ли с няколко, когато станеш над 40?
Рин И, не можеш да живееш вечно по този начин.
Добре, Гьонг Джун...
Разбирам какво чувстваш.
Обаче...
може да ти се струва, че животът ми е без план за бъдещето,
но ти казвам сериозно, че това е моят начин и това е моят живот.
Работя здраво и търся щастието, колкото и да ми е трудно.
Не казвам, че не работиш здраво, но околните...
Изобщо не ми пука какво мислят околните.
Онова, което ме натъжава, е
какво си мислиш за мен през цялото време.
Че съм безразсъдна и че не мога да се грижа за себе си.
Дори в момента ме гледаш по този начин.
Не е вярно.
Мислех, че ще ме разбереш.
Че ще ме уважаваш и ще ме подкрепяш,
защото не си кой да е, а Гьонг Джун.
Но ако случаят не е такъв...
ако не е така...
какъв е смисълът да сме заедно?
Хей, хей... Време е да спреш.
Наистина не казвай повече. - Да скъсаме.
Со Рин И!
Да се разделим.
Отхвърляш мен, отхвърляш целия ми живот.
Казах, че не е така. - Дори си излъгал чичо си.
Не знаеш защо не останах при мама в Англия и се върнах, нали?
Вярно е, че когато Ън О изчезна, се притесних,
но докато бях там...
изобщо не бях щастлива и причината беше майка ми.
Тя също лъжеше всички наоколо за мен.
Казваше им...
че съм й племенница, а не дъщеря.
Непрекъснато ме отхвърляше.
Да се разделим. Повече не ми се обаждай.
Аз...
все още не знам какъв човек съм наистина.
Но не съм като онази Юн Сон А, която познаваш.
Когато ме опознаеш напълно, може би ще се разочароваш.
Все още съм страхлива и много непохватна.
Объркана съм.
Да, вярно.
Все още не познаваш добре себе си. И си предпазлива.
Да.
Но не искам повече да се преструвам, че съм силна.
В момента съм изплашена и нервна,
но...
е време да ти кажа как се чувствам наистина.
Объркана съм. Не съм старата Юн Сон А,
но не съм и подобрената версия на И Ън О.
Има безброй много неща, които трябва да поправя.
Дори така... още ли не е проблем?
Всъщност...
мислех да сложа писмо при колието.
После реших, че е по-добре И Ън О сама да изтълкува значението.
Това, което се опитвам да кажа, е...
Ън О, има нещо, което не ти казах.
Старата добра и нежна Ън О,
Сон А, в която се влюбих и Ън О, която сега се появи пред мен...
Всички те са ти. Те са И Ън О.
Жената, която обичах, все още е в теб.
Дори така... наистина ли не е проблем?
"Докато бавно опознаваш себе си,
аз бавно ще опознавам коя си в действителност.
От сега нататък винаги ще те обичам."
Това означава подаръкът.
Надявам се И Ън О да го разбере.
Относно нещата, които искаш да поправиш...
Вместо да ги изтриваш, защо не ги опознаем заедно?
Като за начало...
Първо...
Любовта.
Нека заедно разберем какво представлява това.
Защо съм толкова нервен? Това дори не е първата ни целувка.
Аз също. Сърцето ми ще се пръсне, сякаш ми е за първи път.
Какво според вас е любовта?
Пътешествие да откриеш себе си.
Мисля, че за първи път разбрах какво е да обичаш някого.
Беше трудно и болезнено, затова е по-ценно и по-съкровено.
За мен е много трудно. - Хората се срещат.
Споделят истинските си чувства и показват най-лошото от себе си
в опит да станат едно цяло. Не ли това?
Невероятно е. Мразех себе си, затова непрестанно бягах и се криех.
Вече не се страхувам. В мен все още цари хаос,
но ако сме заедно, ще стана по-смела и ще хвана бика за рогата.
Несправедливост. Признавам, че сгреших,
но не искам всичко да приключи така.
Не мисля, че има някаква по-специална любов.
Всяка може да приключи във всеки един момент.
Последното писмо на дядо ми е като мост между мен и Рин И.
Това е. Ще ви разкажа следващия път.
Така или иначе, точно заради него ми е трудно да приема...
начина, по който се разделихме. - Ако има причина...
мисля, че е по-добре да се разделим.
Връзката е като войната.
Лесно я започваш, но не е лесно да я приключиш.
За момента моята е "временно примирие".
Още не е приключила. - Сон Йонг, не се предавай.
Прекрати примирието и започни да търсиш. А когато се умориш,
ела при мен и отново ме попитай: "Харесваш И Ън О, нали?".
Използвай го като оправдание, за да се срещнем отново.
От днес официално сме във връзка. Какво да правим?
Първо... - Да.
Наречи ме по име. - "Име"? Г-ца И Ън О.
И Ън О.
Ън О! И Ън О!
Тихо! - Ън О! Добре, добре, няма.
И Ън О... - Какво?
Да вървим.
Това е сняг. Заваля сняг.
И Ън О, харесваш ли снега? - Да, също като дъжда.
Какво друго харесваш?
Слънчеви дни... горещо лате... - Да.
Котешки лапички.
Разходка с някого. - Да.
Аромат на люляк. И... - "И"?
И... Пак Че Уон.
Превод: Kaya Редакция: helyg
Благодарим ви, че гледахте с нас! www.easternspirit.org
Какво? Как така Юн Сон А е И Ън О?
Значи, Юн Сон А е всъщност приятелката ми И Ън О?
Хей, хей... Това са глупости. Как е възможно?
Поднасяте ме. Щях да знам, ако е истина.
Само аз не знам? Кой знае? Момент.
Чакайте да се обадя.
Канг Гон не вдига. Тогава ще звънна на Рин И.
Ей сега...
Ама нали не мога да й звъня.
Вдигна. Тихо сега.
Ало?
Мисля, че е мъжки глас.
Не е ли телефонът на Со Рин И? - Нейният е.
Ти кой си? Къде е Рин И?
Eastern Spirit ® 2021