През 1961 г., след 31-годишно управление,
е екзекутиран диктаторът Трухильо.
Четири години по-късно страната преживява криза
в търсене на свободата и демокрацията.
Госпожо... - Как вървят нещата?
Трябва още една кофа.
Отивай веднага.
Хайде.
Не се стягай.
Отпусни вагината, Мари.
Спомни си какво ти казах.
Спокойно.
Форцепс.
Някой по-малък. Извади го.
Почти приключваме.
Отпусни се, Мари, не се стягай.
Моля ти се, не се стягай.
Отпусни се.
Никой не ми каза, че боли толкова. - Дишай дълбоко, малко остана.
Отпусни корема.
Още малко...
Бебето излезе.
Дай ми кърпата, Рамона. - Добре, мамо.
Дай ми кърпата! - Много си смела!
Бебето излезе!
Видя ли? Всичко мина. Спокойно, всичко свърши.
Вземи. Отвори уста.
Хубаво наплюнчи хапчето и го глътни.
Това е болкоуспокояващо.
Всичко свърши.
Добре...
Кой ще готви днес?
Попитах кой ще готви днес.
Направих пилаф, на печката е.
Добре.
Рамона? Почисти масата със спирт.
Добре. - Франсиска.
Избърши пода. Да не останат петна.
Луиса. Почисти я с влажна кърпа.
Избърши й кръвта.
Глория и Бети. Качете я в стаята, за да си почине.
И по-бързо. Трябва да слезете за вечеря.
Хайде. Изправи се.
Назад. Махни кърпата.
Изхвърли я, Франсиска.
ХОТЕЛ "КОПЕЛИЯ"
По действителни събития
Премести я наляво.
Моля? - Наляво.
А така.
Добър ден на всички доминиканци.
Стачките и протестите
против незаконното правителство на Доналд Рейд Кабрал
се увеличават.
Недоволството на гражданите расте.
Опитват се да ни накарат да мълчим, но народът ще се вдигне.
Президентът Бош беше демократично избран.
Чаят е отвратителен.
Извинявай.
Не ми налагай още една глоба.
Две глоби. За Рамона и Алберта, задето се разсмяха.
Някой друг да иска глоба?
Пийни малко, Мари.
Знам, но...
Някой ден ще го задържиш. Спокойно.
Не знам.
Кой ми взе сока? - Не викай, взех само малко.
Казала съм ви да не ми пипате нещата!
Ти го беше изхвърлила.
Не, скъпа...
Никой не може да устои на аромата на захар.
Не знам как може да търпите това.
Също като теб.
Виждаш, че всички сме на един хал.
Вдигни си главата.
Това са спестяванията ми. Остави ги там.
Добре.
Спокойно.
Виждали сте ми червеното червило? - Питай Бети.
Махнете се от моето огледало.
Не е само твое.
Ще застана тук. Махни се.
Пробвай с ръка. - Не ми отива.
Здравейте.
Добре дошли. Какво да ви предложа?
Искаме стая.
С коя жена? - Ще бъдем сами.
Тук се плаща за пълно обслужване.
Мисля, че тя е подходяща за вас.
Няма проблеми.
Ще ви я пратя, никой няма да разбере.
Певицата.
Благодаря!
Казвам се Глория.
Ще разберете защо. Май не сте от приказливите?
Който веднъж влезе, не знае как да излезе.
Виж.
Тук е.
Не е нужно да се събличаш.
Влез в банята. Ще те повикаме.
Моля?
Не е имало къде да отидете.
Не излизай. Само пей.
Защо? Никой няма да ви чуе.
Послушай ме, моля те.
Хубаво. Но давайте по-бързо.
Виж тук.
Градът остава зад гърба ни.
Пей!
Чувствах, че кръвта ми се смразява.
Бели каски на улицата.
Не можем да излезем с тези неща.
Излез.
Свършихте ли? - Искам да изпуша една цигара горе.
Не може. Не пускаме клиенти на тавана.
Обичам да пуша и да гледам града.
Добре. Играй!
Колко спечели?
Давай.
Не.
Трябва да се научиш добре да си броиш парите. Ясно?
Не позволявай да те измамят.
Приключихте ли? - Почти.
Трябва да слизаме. Пет минути минаха.
Ключът? Как мина?
Чукаха се.
Дадоха ли ти бакшиш?
Обърни се и си свали блузата.
Обърни се.
Ще те глобя, задето ме излъга.
Защо миришеш на цигари?
Те пушиха.
Викат ме. - Върви.
Какво й става?
Същото като снощи.
Къде е Хосе-Мария? - Ти как мислиш?
Казах ти да вървиш да си лягаш, момченце! Слизай!
Не ми се моли. Слизай веднага!
Дай ми играчката.
Ще те накажа.
Много е тежък. - Знам.
Върви да спиш. Веднага!
Имате десет минути.
Егати! Отвън става нещо.
Какво става? - Не знам, има много хора.
Да идем при Джудит, тук не се вижда.
Глория, ела, става нещо.
Какво става?
Върнете Бош!
Запалили са гуми!
Видяхте ли, че нищо не се случва?
Имате достатъчно време да се нагласите.
Довечера ще отворим.
Така е най-добре. - Вървете.
Спокойно, Луиса. Вървете.
Иди да сложиш масата.
По-живо.
Поредната диктатура.
Настояваме за конституционно управление.
Настояваме проф. Хуан Бош да се върне в изпълнителната власт.
Настояваме за демокрация в страната.
Да идем в салона.
Добре. Аз ще се обадя по телефона. Ти върви.
А ако не дойдат повече мъже?
Какво говориш? Мъжете винаги ще имат своите нужди.
Здравей, мамо. Какво е положението?
Не мога да повярвам. Всички ли излязоха на улицата? Ужас.
А София? Сигурна ли си? Дай да я чуя.
Пера! - Да.
Кажете? - Какво е положението навън?
Няма жив човек.
Ще изпея една песен.
Тогава ще затваряме. До утре.
Лека нощ. - Вървете.
Джудит! Президентът ще говори по телевизията!
Уважаеми доминиканци,
обръщаме се към бунтовниците, които нападнаха военно поделение.
Даваме ви срок до утре. Ако не отговорите на този призив,
правителствените войски ще изпълнят дълга си.
Запазете спокойствие. Ситуацията ще се разреши.
Ибору, Ибоя, Ибочиче. Йемая.
Майко на природата. Дъщеря ти Джудит
и синът ти Хосе-Мария те молят...
Молят те да ни дадеш сили от дълбините си.
За да защитя дома си от всяко зло.
Знаеш, че този дом е от малкото останали домове на Йемая тук.
Дай ми сила, за да удържа...
Върви да спиш.
Няма да изляза! Не съм като теб! Аз нямам семейство!
Не виждаш ли какво става навън? - Няма да изляза!
Не виждаш ли, че си болна? - Стига вече, Луиса!
Днес си тръгваме всички! Тръгваме, защото...
Какво става тук? Обяснете ми.
Госпожо, тръгвам си, докато нещата не се оправят.
Не мога да оставя дъщеря си сама.
Аз издържам дъщеря ти.
По-добре да затворите, докато ситуацията не се успокои.
Откога вземате решения тук?
Виждате ли какво става навън?
Нещата се променят, Джудит.
Нещата се променят навън.
Тук всичко си е постарому. Ясно?
Добре ли е да живеем в такива условия?
Луиса, моля те.
Имай търпение.
Да мислим трезво. Още нищо страшно не е станало.
Така ли мислиш? Какво чакаш? Да ни избият всичките ли?
Да излезем да помогнем на хората!
И да останем без работа?
Както ми се случи в Куба? Революцията ми взе всичко.
Мястото ти е тук, Алберта. Никога нищо не си правила.
Видях жени на улицата.
Видяла си жени, не проститутки като вас.
Тези жени са по домовете си. завити през глава.
Вие има ли къде да идете и с какво да се завиете?
Неблагодарници!
Обиждате ме.
Ти не си отваряш устата.
Нищо не съм казала.
Никога нищо не казваш, нищо не правиш.
Но си като боклука,
който пламва отдолу.
Който иска да си върви, да си върви.
Ако имате как!
По-лоша си от Трухильо, кучко.
Докога ще търпим този ужас?
Сама ли ще ме оставиш?
Не мога да остана. Ела с мен.
Къде? В дома на вашите ли?
Да.
Никога няма да приемат жена като нас, Луиса.
Тая кучка ни е заключила.
Умряло куче не хапе. - Нали това искаше?
Войските на Кааманьо влязоха в президентския дворец
и извършиха държавен преврат.
Това е факт, граждани.
Завзехме президентството.
Демократичната трибуна и радио "Санто Доминго"
обещават да ви държат в течение.
Ние сме гласът на народа и нищо няма да ни спре.
Стига си се мусила. Добре направихме, че останахме.
Тук ще ни е по-добре. Ще сме по-свободни, отколкото навън.
Сигурно ще намери нови момичета.
Откакто съм тук, никога не е оставала сама.
Господи! Каква мания има по този фотьойл!
Все едно дон Рафаел ще възкръсне.
Тя си мисли, че той още е там и чука...
Той беше неин баща, но също така и шефът.
Ти сядала ли си там? - Един път.
Осмелила си се? - Замалко да ме хване.
Отървала си кожата!
Знаеш ли защо фотьойлът има толкова място между краката?
Не.
Как не знаеш? За чукане...
Божичко!
Хотелът е бил личният бардак на дон Рафаел.
Печелил е от хотела. Чукал е жените на този фотьойл.
Значи там са заченали Джудит? - Там го убиха.
Не! Боже мой!
Идете отпред да потърсите клиенти.
Какво? Извинявай, Джудит,
никога не съм търсила клиенти на улицата.
Хотелът не може да остава празен.
Плюс това няма да си сама.
Какво правиш?
Какво е това?
Къде го намери?
Няма жив човек.
Знаех си.
По-добре да се приберем.
Виж.
Военни са, нали?
Сега се връщам.
Какво става в дома ми?
Вземаме този хотел за централен революционен щаб.
За каква революция говорите?
Не се противете.
Това е най-доброто за страната и за вас.
Спасявайте страната другаде!
Няма друго място срещу морето и зад колониалната зона.
И какво от това?
Най-добре си вървете.
Не ме карайте да използвам сила.
Ще преговаряме. Хотелът е мой.
Монтеро. Горе нямаше друго.
Тук трябва да има карта.
Това, което търсите, е у мен.
Дай ми ключа и картата. - Объркал си се!
Добре. Може да останете в стаите на хотела.
Може да ползвате кухнята и тавана. Но не и моята стая.
Нито стаите на момичетата.
И накрая ще ми платите за престоя си тук.
Добре.
Двойно. Защото ситуацията е критична.
Имаме нужда да ни готвите.
Тук не готвим. Но може да се споразумеем.
Ужас... Пак загоря!
Намали огъня. - Намалих го.
Свали капака.
Подай ми това.
Няма ли край?
Не. Аз не мога повече.
Занесохте ли храна на мъжете? - Отивам.
Като свършите с готвенето, имате работа.
И двете неща ли ще вършим?
Хубаво да се напарфюмирате.
Едно време в хотела идваха много хора.
Идваха със самолети от други страни.
Баща ми ги познаваше всичките.
Знаеше кои са. Идваха в хотела.
Това е баща ми.
Това съм аз.
Скоро след това татко отиде на небето.
Бях на твоите години.
Аз се научих да работя
заради този хотел.
Той е мой. Аз съм собственицата.
Собственик беше баща ми.
Някой ден ти също ще станеш собственик. Да.
Но трябва да се бориш здраво,
за да поддържаш хотела.
Парите ми.
По-малко са.
Мамка му!
Ужас!
Кога ще ти кажат дали ще те освободят?
Събрах половината.
Всичко е наред. Работя много.
Ало?
Какво стана? Наред ли е всичко с мъжа ти?
Има нужда от парите до септември.
Какви пари? Защо?
Трябва да платим на полковника в затвора,
за да го пуснат.
Каза ли му за...
По-добре да не знае.
Искам да се съберем.
Разбирам те.
Какво е това, по дяволите? - Хотел.
Тина, успя ли да го вземеш?
Госпожо!
Да?
Нали не искате да държа това в бара?
Елате с мен.
Добре. Покрийте го.
Войските на хунтата приближават!
Идват откъм моста. - Остани и се въоръжи.
Ще се погрижим за това.
Какво ти е? - Омръзна ми от тях!
Отивам да видя какво става.
Търсиш си белята!
Ще погледна от горе. - Глория!
Сложи още, ако обичаш.
Как може да си толкова спокойна?
Не й ли видя очите? Гледаше като обезумяла.
Аз ще остана тук.
Ще ида да видя какво става.
Тина!
Глория!
Бира!
Ти вече яде!
Да ти е сладко! - Благодаря.
Какво прави това момче тук?
Майка му умря при раждането и ние взехме да го гледаме.
Не се ли боите от смъртта?
Тина!
Ром.
Обясни ми! - Не видя ли какво направих?
Постъпи както си знаеш. И имаше успех.
Но с импровизации няма да победим.
Дай ми да водя една група, и ще видиш, че ще спечелим.
Аз съм от пристанищата.
Никой не може да ми нарежда какво да правя.
Намери ми стая. Уморена съм.
Какво искаш, момиче?
Не ме ли харесваш? - Сега не ми е до такива неща.
Какво ти се прави?
Казах ти, че съм уморена. По-добре ми почети.
Значи си ме видяла...
Не е нормално да видиш лека жена с книга в ръка.
Тук няма нормални.
Ясно.
Проблем ли има? - Не, няма.
Легни и ми почети. - Да ти почета?
Сама си чети.
Кажи ми за какво се разказва.
За едни герои.
Какво става с тях?
Те са животни, които живеят в една ферма.
Омръзва им хората да ги тормозят, правят си правителство.
За президент избират едно прасе, което после става диктатор.
Също като при нас. Пълно е с прасета.
Как ми стои?
Знаеш ли как свършва? - Питам те как ми стои.
Войната не е за жени като теб.
А за какви жени? - Като мен.
Които не знаят да четат? Или не обичат да ги хващат?
Жени, които нямат страх.
Не съм най-хубавата, нито най-фината.
Но съм звезда. Познай коя съм.
Не знам. Коя си?
Бети Дейвис, скъпи.
Някой ден ще бъда истинска жена.
За да мога да усетя твоята пръчка в моята мушмула.
Така ми харесваш повече.
Често ми го казват. Но аз искам да имам всичко.
Ела.
Така. Всичко е наред.
Говорят по телевизията. Слизайте!
Президентът на САЩ днес издаде заповед
и изпрати американски войски в страната.
Той декларира следното...
Американската нация не може,
не трябва и няма да позволи
установяването на второ комунистическо управление
в западното полукълбо.
В това полукълбо
трябва да използваме всичките си ресурси...
Да вървим.
Какво каза? - Да вървим! Движение!
Американците идват насам.
Чуйте ме! Войници!
Гледайте внимателно. Тази част се нарича "затвор".
Патроните се слагат тук.
Тия копелета от хунтата
не са мислили, че народът може да се бори сам.
Изплашиха се и повикаха американците.
Казват, че идват да спасят американския живот, но това е лъжа.
Искат да признаем, че сме комунисти, за да ни избият.
Вижте. Чакайте!
Можем да се бием не само с пушки.
Борбата идва отвътре!
Искате ли да се върне диктатурата? - Не!
Тогава слушайте внимателно.
Не позволявайте да ви лъжат. Нека интуицията ви води.
Родина или смърт!
Родина!
Дано дойдат ония. Поне носят долари.
Пера, доведи Глория.
Джудит каза да се качиш. - Не.
Хайде, върви!
Сваляй го, не го качвай!
Сваляй го, Бети. Полека, Мари.
Кажи му да ме пусне. - Аз те повиках.
Тук ще си в безопасност.
Свалете го. Хайде.
Помогни ни. Бутайте.
Да препречим вратата!
Не стой там, ела да помогнеш. - Няма!
Как така "няма"?
Другите бяха прави.
Край, нещата се промениха.
Вече нямаш контрол. Не разбираш ли?
Тук винаги ще имам контрол.
Излез, да видиш как ще те надупчат.
Да потърсим пушките.
Какви пушки, малоумнице?
Да не сме войници? Тук сме в безопасност, Глория.
Детето!
Тук ли сме в безопасност?
В една стая?
За всичките! Всеки път имаме все по-малко.
По-малко, отколкото когато ти нямаше и 15 г.?
И плачеше. Всеки път като завали. Защото нямаше къде да отидеш.
Доведох те тук, дадох ти подслон и храна - всичко!
По-добре да бях останала на улицата.
И да си продаваш задника за без пари.
Знаеш ли какво щеше да стане? Щяха да те изнасилят.
Да те убият като куче. Аз те спасих от тази съдба.
Но жените като теб това заслужават.
Жените без амбиции. И без талант. Дължиш ми живота си!
Какво стана?
Ужас... - Боже мой!
Дай ми лампата. Тина!
Къде те раниха?
Мамка му! - Сигурно много боли.
Опитахме се, но бяха твърде много.
Нищо не можахме да направим.
По дяволите! - Прецакани сме.
Какво?
Скрийте ме.
На място! Да ви виждам ръцете! Не мърдайте!
Свали оръжието! Ще те гръмна! - Недей, мила, ще те убия.
Джонсън!
Размърдай се! - Претърсете локала.
Чисто е!
Заключете я. Останалите да си вървят.
Махайте се. - Ей, ти, Томпсън.
Няма да си тръгнем. Ние живеем тук.
Ще преговаряме.
Говори ми на английски.
Да преговаряме.
Аз съм пръв.
Разкарайте се оттук!
Томпсън, моля те.
Ние ще ви готвим, ще перем и ще чистим.
Лейт. Брайън, имаме ли персонал за почистване и готвене?
Някои от момчетата ще се заемат с това, сър.
Можем да танцуваме и да пеем.
Да пеем.
Вижте.
Красиви жени.
Ще се погрижат ли и за забавленията?
Не знам, сър.
Ще ни бъдат от полза. - Сигурен ли сте, сър?
Те са курви. Няма страшно. Вървете.
Това твоят дом ли е? - Да.
Ключовете.
Ключовете, моля.
Благодаря.
Терасата е идеална. - Добре.
Ще донесем радиостанцията. Горе ще намерим подходящо място.
Добре, сър.
Изключи го.
Трябва да заглушим радиосигнала.
Не можем да позволим на комунистите да правят пропаганда.
Не сме дошли да ги убеждаваме.
В Корея се опитахме да спечелим умовете и сърцата им,
но не се получи.
Тук сме, за да приложим психологическа тактика
и да им втълпим някои идеи.
Чакайте, оставете фотьойла, не го вземайте!
Ще ги накараме да се идентифицират с нас.
Ще им покажем, че искат същото като нас.
Свобода. - Тъй вярно.
Качвай се!
Стройте ги.
Вземи пушката.
Усмихни се.
Днес е прекрасен ден.
Усмихни се за снимката.
Усмихни се. - Не разбирам!
Усмихни се!
Това са заповедите. Свободни сте.
Усмихвайте се.
Пей, миличка.
Карлос е готов горе.
Добре. Ти командваш.
Твърдят, че се борят за справедливост
и за народа.
Но когато вземат властта, започват да убиват
и вкарват в затвора всеки, който не е съгласен с тях.
И вас ви чака същата съдба.
Съсипаха Куба, вашата скапана страна е следващата.
Би трябвало да си сътрудничим, за да не го допуснем.
Разбираш ли?
Покажи й картата.
Къде са лагерите на комунистите?
Къде са комунистите?
Не сме комунисти.
Пак те питам. Къде са щабовете?
Казах ти, че не сме комунисти.
Хората искат да се върне демократичното правителство.
Виж...
Ако искате помощ, идете си у дома.
Давай!
Ще се забавляваме ли?
Внимание!
Да си лягаме. Утре ни чака много работа.
Стига де, забавляваме се. - Купонът свърши. Махайте се.
По-живо. Лека нощ, дами.
Лека нощ. - Благодаря. Лека нощ.
Изпусна това.
Разчистете.
Добро утро. От днес ще носите тези дрехи.
Какво ни каза? - Че трябва да носим тези дрехи.
Тези дрехи не са дамски.
Кафето за полковника свърши. Ще пие чай.
Размърдайте се!
А сега какво искат? - Да направим чай.
Ние да не сме англичани!
Ужас.
Нямаме цял ден!
Комуникационният център трябва да е готов до края на деня.
Остави това тук. Излезте и донесете останалите неща.
Сядай.
Това е текстът.
Не знам дали можеш да четеш. Написано е както се разбрахме.
Обясни, че сме тук, за да запазим мира.
И да защитим народа.
Ясно? Добре.
Започвай.
Оттук. Говори. Предаваме.
Говори!
Здравейте, доминикански другари. Говори Мартина.
Повечето ме знаят като Тина Базуката.
Разговарях с янките.
Те са склонни да ни помогнат.
Не са дошли да ни нападнат.
Дошли са да сринат комунизма, който унищожава всичко.
Не са дошли да...
Американските войници имат добри намерения.
Опрели са ми пистолет в главата!
Качете я горе! - Добре, сър.
Мамка му!
Мога просто да те убия.
Но ние не обичаме да убиваме.
Ние обичаме да образоваме хората.
Не пускайте никого без американски паспорт.
Слушам, сър!
Счупил си си камиончето.
Виждаш ли това?
Можеш да го използваш, за да затегнеш колелото
на камиончето.
Виждаш ли?
Това също е нож и можеш да го използваш да накажеш някого,
ако се държи лошо.
За теб е.
Добре, ще го пратим на генерал Палмър.
Ще ни трябват високоговорители.
Как сме с листовките?
Имаме различни варианти. Вижте.
Жени против комунизма
Тази става. Посланието трябва да е просто.
Занесете ги на Зелените барети, и ще залеем зоната с тях.
Гласът на народа, който избра
правителството на Доминиканската република,
ще действа в съгласие
с основните принципи на представителната демокрация.
Аз съм Теофило Родригес.
Член на морската пехота.
Скъпи сънародници.
Да не проливаме повече кръв напразно.
Американците са дошли да ни спасят
от войната и от комунизма.
Не се заблуждавайте.
Отворете очи. Избиваме се помежду си.
Изпитах го на гърба си.
Загубих кръв и кръвта на моите хора.
Сега трябва да помислим и да се предадем в името на мира.
Не участвайте повече в тази безсмислена война.
Не са дошли да ни поробят, а да ни спасят от комунизма.
Толкова си красива. Не мога да откъсна поглед от теб.
Плати ми. - Няма.
Как така? Парите ми!
Не.
Дай ми пари! - Вземи си шибаните пари.
Вземи си скапаните два долара, все ми е тая.
Не са ми притрябвали.
Хайде.
Пийни си малко.
Така. Добре.
Изпий я.
А така.
Какво ще правите? - Боклук. Ядене.
Пусни ги.
Бръкни в кофата.
Вие двете! Достатъчно! Прибирайте се!
Кажете ни, когато сте готови.
Това е лудост! Трябва да откажем.
Трябва да направим нещо.
Скрий това, преди да са ни хванали.
Джудит идва.
Какво става тук?
Какво държиш там?
Елате с мен.
Ето какво ви предлагам. Аз ще събера информация.
Но ще искам нещо от вас.
Искам да разкарате американците от дома ми!
Твърде много са, за да атакуваме.
Аз ще си свърша моята работа, вие свършете вашата.
Ако информацията си струва.
Трябва да научите плана възможно по-скоро.
Добре.
Какъв е планът?
Ще спите с американците.
Ще им завъртите главите. И ще ги напиете.
Защо? - Как така защо?
За да измъкнете информация.
Джудит... - Какво?
Ако го направим, пак ще затънем.
Имаш ли друга идея, умнице?
Когато им готвим и чистим гадостите,
гледат ли ни? Не.
Ние сме невидими, Джудит.
Така не е ли по-лесно да им измъкнем информация?
По-живо. Не бива да те виждат.
Благодаря.
Донесох го.
Дай да погледна. Много ли те боли?
Ти как мислиш?
Раната е страшно инфектирана.
Говори ми за нещо друго. Дай ми спирта.
Чух те по радиото.
Да. Мамка му!
Говори ми за нещо, което ще ме разсее.
Нещо интересно, Глория.
Нещо интересно?
Ти беше права за книгата.
Тук има само животни, които жадуват за власт.
Но трябва да се борим с тях като теб - без страх.
А ако се провалим, Тина?
Пак ще стане, както беше преди.
Историята ще се повтори.
Мислиш ли, че куршумът ще се върне там, откъдето е излязъл?
Какво става? - Какви ги вършиш, бе?
Съжалявам. - Мамка му!
Съжалявам. - Разкарай го, Крус.
Ела с мен!
Върви! - Съжалявам.
Кажи им да престанат да ни пращат обратния.
Добре. Има ли въпроси?
Повече да не съм го видял!
Какво стана?
Опитах се да видя картата... И оплесках нещата.
Успя ли да научиш нещо? - Не знам.
Споменаха за някаква атака. Не разбрах къде.
За какво говореха? - Говореха за...
За специалните части и за бунтовниците.
За радиосигнали и за гробището.
Мисля, че ще погребат някого.
Ще погребат някого?
Джудит. Опитах се. Рискувах, направих каквото можах.
Единственото, което трябваше да направиш, беше да сервираш чай!
Не знам, Джудит.
Чувствах, че ме гледат. - Нали обичаш да те гледат?
Да ти ръкопляскат?
Кажи ми, Луис...
Знаеш ли защо не можеш да мислиш?
Заради това!
Скапано момченце!
Джудит. - Какво искаш?
Бети каза, че са говорили за сигнали и за някакво гробище.
Мъжът ми работеше в радио "Санто Доминго".
Намира се в сградата срещу гробището.
Може да е там.
Операция за смяна на пола в Балтимор, САЩ.
Монтеро, обади се.
Монтеро. - Слушам те, Джудит.
Радио "Санто Доминго". - Кога?
Нападението е сега. - Сега ли?
В момента.
Добре, прието.
Искаш да ни избият всичките ли?
Качвай се горе. Наказан си!
Няма да слизаш.
Докато не ти кажа!
Разбра ли?
Това е заповед на майка ти.
Джудит, занеси две чаши чай горе. Полк. Томпсън те чака.
Мен ли? - Да, теб.
Побързай.
Мари.
Веднага.
Успоредно с военна операция.
Да, сега контролираме медиите
и ще успеем да се справим много по-бързо.
Точно така. Да. Благодаря, сър. Приятна вечер.
Направи ми компания.
Благодаря. Сипи и на себе си.
Аз не пия чай.
Седни.
Защо? - Ще си поговорим.
Хвани ги. Идвай с мен. - Какво става?
Ела! Размърдай се! - Какво става?
Не бъди толкова неблагодарна.
Аз ви защитавам от външния свят.
И сама знам да се пазя. Нямам време за такива неща.
Какво искаш?
Каква работа имаш?
Трябва да ви сготвя.
Майната му на готвенето.
Това може би ти е познато.
Не! Мои са!
Пуснете ме!
Спри!
Какво става? Не се разбрахме така.
Аз се подчинявам на полковника, а той - на генерала.
Те взеха решение. Няма място за теб в Америка.
Ти ме излъга. - Съжалявам.
Опитвам се да изчистя страната ви от мръсните комунисти,
а вие искате да им помогнете!
Казах ти, че нямам нищо общо с това.
Ние ви дадохме подслон и шанс, а вие го пропиляхте.
Сега ще ви го начукам.
Хубаво. Това ли е всичко?
Къде тръгна?
Ще повикам момичетата, за да ги чукаш.
Не, не...
Не те трябва да ме разберат!
Не обичаш да те докосват. - Не!
Ще прескочим любовната игра.
Пусни ме!
Няма да ме докосваш!
Нито ти, нито президентът на Съединените щати!
Ще ти пръсна мозъка!
И той ми обеща, че...
Че ще ни оставят на мира.
Оправи тази каша и ми намери парите!
Ако ме застреляш, ще стане по-лошо. Ще ви избият.
Няма да ме докосваш!
Недей! Ще те убия, Томпсън!
Видя ли какво направи?
Аз щях да направя същото.
Проблемът не е Бети.
Нито проклетите янки.
Проблемът е в нас.
Пусни ме.
Почисти.
В какво състояние е радиостанцията, която нападнахме сутринта?
Не работи.
Кааманьо дава повече оръжие на гражданите,
така че трябва да използваме всички щабове,
за да прочистим този скапан град.
Скоро към нас ще се присъединят
още хора от Корпуса на мира.
Идват от Бразилия, Никарагуа, Парагвай, Коста Рика, Салвадор.
Добре.
Да приключваме за днес.
Кажи на момчетата, че могат да си починат.
Жените питат дали може да направят погребението в морето.
Кажи на Крус да ги придружи. - Добре, сър.
Кажи да ми донесат още чай. - Добре, сър.
Вие вървете. Аз ще потърся една фигурка на Йемая.
Върви.
Хвърлете го. - Чакаме Джудит.
Хвърлете трупа! - Ще почакате!
Няма да го хвърлим, докато не се съберем всичките.
Какво?
Ще ви застрелям, ако не хвърлите трупа веднага.
Казах ти. Прави каквото искаш.
Майната ви!
Бързо!
Военните сблъсъци продължиха четири месеца.
Американските войски се оттеглиха през септември 1966 г.
Филмът се посвещава на неназованите жени,
които се бориха и участваха в съпротивата
по време на гражданската война и чуждестранната инвазия.
Превод КАТИ БОБЕВА
Филмът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО