ТРИПОЛИ ДЖЕЙ-БИ
НАДПРЕВАРА ЗА ИЗДРЪЖЛИВОСТ 1000 КМ - НАГРАДА $ 2000
СПЕЦИАЛЕН ВЛАК ЩЕ ВЗЕМЕ СЪСТЕЗАТЕЛИТЕ
НАЙ-ДОБРИЯТ НА ЗАПАДА Е НАЙ-ДОБЪР В СВЕТА
Вестникът ви организирал честно състезание.
Точно така, г-н Гебхарт.
Кой, по дяволите, дава предимство на този бухал?
- Лесните пари. - За тях сме дошли.
КОМПАНИЯ ЗА ЛЕПИЛО ТИП ТОП
Няма я вече, момче. Няма я.
ВНИМАНИЕ! - ДИНАМИТ
Сигурно е контето от Лондон.
Как ще спечели състезанието, седнал върху пощенска марка?
Няма да спечели.
Чудесно пътуване, чудесно.
Г- ца Джоунс? Репортер от Уестърн Прес.
- Който каза, че няма да дойда? - Радвам се, че не бях прав.
Приятно ми е да се запознаем.
БЕЗПЛАТЕН ПРЕВОЗ ДО СТАРТА
Не смей да ме докосваш. Никога.
КУПУВА/ПРОДАВА - ЗЛАТО СРЕБРО - БИЖУТА - СЪДОВЕ
Добро утро.
Колко?
От Гражданската война? От Юга?
Напоследък медалите на губещите нищо не струват. Не се обиждайте.
Залагам 300 долара.
Пас.
250 долара? Плащам.
Два чифта.
Изтеглили сте нужната от раз?
Невероятно.
- Всичко си е съвсем честно. - Дано конят ви няма този късмет.
Това е конят с най-голям късмет на Запад, но не играе комар.
2000 ДОЛАРА - УЕСТЪРН ПРЕС
Получихме над 60 писма с въпроси защо има жена в надбягването.
- Писма от мъже ли? - Предимно от жени.
Смятат, че имате особени причини.
Две хиляди причини.
Ами вие, г-н Карбо?
Конят ви може ли да се сравнява с чистокръвните?
Стига мустангът ми да е наполовина по-добър от другите,
тъй като съм двойно по-добър от старите ездачи.
Никога не съм се примирявал със загуба толкова дипломатично.
Състезанието ще се спечели от кон. Не от уста.
Ще се спечели от мустанг.
Никой породист кон няма бързината и издръжливостта му.
Не и за 1000 км, включително и арабският ви жребец.
5000 долара. Конят ми срещу останалите.
- По равно? - Ами вие?
-3000 долара. - Останалото от мен.
Ще има много повече, ако сте готов.
Едно по едно, г-н Паркър.
Къде е страхотният му кон?
Сега ще се качи.
- Хубаво е, че сте тук. Г-н Паркър. - Благодаря.
- Да сте виждали кобилата ми? - Била ли е тук?
- Трябва да е тук. - А трябваше ли да я видя?
Няма как да не я забележите. На нея пише "шампион".
Разбирам. Това обяснява всичко.
Не чета.
Чакайте!
Закъсняваме.
Няма да потеглите без коня ми.
- Знаете правилата, г-н Паркър. - Да вървят по дяволите.
Добър ден.
Би ли отделил малко мляко за едно гладно сираче?
Познава само зърното на майка си.
Обичаш ли конете?
Имаш ли си собствен кон?
А искаш ли?
Е, вече си имаш.
- Дължа ли нещо? - Да.
Никога не се дръж зле с него.
СПЕЦИАЛЕН ВЛАК ЩЕ ВЗЕМЕ СЪСТЕЗАТЕЛИТЕ
Вече си в голямата игра.
Аз съм на дъното.
- Изчезвай. - Защо?
- Взимаш клиенти. - Да не е грях? И те го правят.
Те работят за мен. А ти - не. Затова е грях.
ОТВОРЕНО - БРЪСНЕНЕ И ПОДСТРИГВАНЕ - ВАДЕНЕ НА ЗЪБИ
ЗАТВОРЕНО
КАРТЪР
УЕСТЪРН ПРЕС
Давай, каубой! Напред!
Уиски за мен и бира за коня ми.
Каубоите винаги мислят първо за коня.
Телеграма от Чикаго.
Залогът е покрит, $ 15000 при 7 към 5, $ 12000 от Канзас сити.
- Прекрати залаганията. - Не става. Играеш или плащаш.
- Свържи се със сина ми. - Тръгнал е. Ще е тук преди залез.
- Баща ви тръгна преди час. - Ами Триполи? Пристигна ли?
- Не, господине. - Той е загубеняк.
Да заложи $ 40000 на липсващ кон, воден от глупак.
- Две важни правила. Първо... - Победа!
Първо: Всеки кон трябва да носи не по-малко от 70 кг,
включително ездача, седлото и багажа.
Второ: Ще ви се даде компас и карта за всеки етап.
На нея ще е отбелязан най-безопасният маршрут.
Може и да не го следвате.
Но трябва да минете през всички контроли. Иначе отпадате.
Дисквалифицирани сте.
Въпроси.
Старт: 6:00 сутринта.
Ей, англичанино.
За победителя!
Благодаря. Още не съм спечелил състезанието. Но...
Чудесна стрелба, господине.
- Най-добрата, нали? - Щом казвате.
Какво ще кажеш, старче?
Досега не съм виждал трезвен с бутилка.
Ей, ти. Кажи как се казваш.
Бива те да играеш покер. Искаш ли да видиш тази ръка?
Пас ли си?
Никой не иска да играе.
Текс, докарай едно магаре.
- Има ли убити? - Само бутилката.
Добре стори.
Хлапе, което търси слава, е най-опасното същество.
Не си струва да се умре за това.
За какво ли си струва?
А дори и да го направиш, какво ще докажеш?
Ще докажа, че мога. Това ще докажа.
Твое ли е магарето?
Не.
Тогава не е твоя работа!
Чувал ли си за Сам Клейтън?
Защитник на животните, дамите, изгубените деца и правдата.
- Как си? - Добре, преди да дойдеш.
- Внезапно ли да е? - Да му държи влага.
Заший му един.
Матей 5:44.
Както някога.
Ти започваш, а мен ме боли.
- Ставай, по дяволите! - Празненството свърши.
Боли, нали?
Лично ли е?
Не виждам толкова добре като него.
Може да пропусна. Ти ще си мъртъв, а аз дисквалифициран.
За теб - лошо, за мен - още по-лошо.
Добре, старче.
- Изглеждаш заможен човек. - Като те разкарах, ми потръгна.
- Голям бизнес? - Нов бизнес.
- Без много зор? - Да.
- Кой търси лесното? - Аз.
Ти. Уволнен си.
Трябваше да докараш коня на Джей Би на влака.
Сега другите имат преднина от 100 километра.
Не е изморена, г-н Паркър. В чудесно състояние е.
Значи ще спечели.
Щом се е смятало, че ще спечели, ще го направи.
- С изключение на едно: мен. - И на мен.
Също и на мен.
- Ще ти трябват пари за път. - Кой казва, че заминавам?
Ако останеш, ще ти струва още по-скъпо.
Чакам едномесечна заплата.
Горещата баня е пет долара.
Значи няма да се къпя.
Трябват ти петнайсет, за да се напиеш.
Ще си стоя трезвен.
Трийсет за момиче за цяла нощ.
Сто километра за шест часа?
Може ли цяла седмица да пробягва по 150 км на ден?
Вероятно е достатъчно, за да спечели състезанието.
Пропътувах 8000 км, за да участвам.
- Защо? - За да бия най-добрите.
Или сте богаташ, или луд.
По малко и от двете.
Изминах 5000 км за надбягването в Кентъки.
Още 3000, за да гледам мача на Джо Ганс срещу Бияча Нелсън.
Четиридесет и два фантастични рунда. Великолепно!
- Знаете ли кой победи? - Не ме интересува.
Не ви интересува кой? Не само е невероятно,
но и съвсем не по американски. От какво се интересувате?
В момента ли? От работа.
Колко ви плащаше Паркър? $ 50 на месец? $ 60?
Спечелиш ли надбягването, ще имаш заплата за три години.
А какво ще спечели конят? Болки?
Счупени кокали?
Да сте виждали кон да се жертва, за да зарадва ездача си? Защо?
- За снимка във вестника? - Някои живеят заради славата.
На коня не му пука кой печели надпреварата. На мен също.
Заради най-големия кон на Запада, мустанга,
и заради себе си, нали ги отглеждам, давам още $ 1000
за ездача на мустанг, който спечели!
БРЪСНЕНЕ $ 3- ВАДЕНЕ НА ЗЪБИ 50 цента
ОТВОРЕНО
Матюс.
Бих искал да си върна част от парите на баща си.
Така си и мислех.
- Как намираш това местенце? - Не е Канзас сити.
Откъде толкова будали на края на света?
Все едно да стреляш по риби във варел.
- Хубави, тлъсти риби. - Трябва ти добра стръв, Роузи.
Тесте карти и чифт балкони не стигат.
Заради конните надбягвания е. Примамката са бързите пари.
- Твоята каква е? - Същото.
А ако не победиш, както и ще стане,
ще ти заема 2000 долара.
Ще ги отработиш в Канзас сити. Чук-чук, падат мангизите.
За $ 20, половината, от които за теб, голямо чук-чук ще падне.
Много по-добре за задника ти, отколкото 1000 км на седлото.
Парите са за Стийв.
Не му пука как си ги изкарала.
- Колко пъти си се омъжвала? -11. 10 без свещеник и документ.
- Обичаше ли ги? - Всичките. До един.
Добрите и лошите.
Чиста загуба заради човек, който ще лежи между три и пет години.
Пишете ли си?
- Не го бива в писмата. - Не го бива и в банковите обири.
Имате ли нещо против зъбобол?
Най-новото чудо: хероин.
Едно от тези болкоуспокояващи и чашка уиски.
Четири часа екстаз!
Вие пробвали ли сте го?
Господине, пробвала съм всичко освен изповед.
Дори Бог не би ми повярвал!
Забравих колко е хубаво при лошата жена.
С ласкателство и пари всичко се постига.
Две от най-добрите за двама от най-добрите.
Истинско чудо.
Уиски.
- Пиеш с мазни мексиканци? - Само със сеньорити.
Дядо ми беше мексиканец.
Къпех стареца всеки ден до смъртта му.
Интересно нещо. Не открих и едно мазно място по тялото му.
- Породистият мексиканец става. - Порода. Надушва се.
Сигурно затова не мога да го надуша.
- Аз съм половин чероки. - Аз самият съм мелез.
Щом плащаш, получаваш пиене. Който не е съгласен, да изчезва!
Г- н Матюс?
По работа.
Компанията ви ще ми липсва.
Девети и последен участник: Клейтън с бавния кон.
Внимание. До всички участници, всичко за сметка на заведението,
без пиенето, залозите и сводниците.
Че то какво остана?
Имаме проблем.
Само един може да победи.
Не в това е проблемът.
- А че не мога да загубя. - Кой печели мача Ганс-Нелсън?
Ганс от фаул в 42-ия рунд.
Най-великият боксьор, когото съм виждал, черен или бял.
Спечели ми $ 300, които докарах до $ 2000. Все пари на Паркър.
- Та... - Знаеш ли, че не съм американец?
Какво значи това?
Не знам точно.
Освен че ако не си най-добрият
или първи и най-велик, ако не победиш,
значи не си американец.
- Пак се връщаме на проблема. - Не знаех, че Джо Ганс е черен.
Залагам всичко на това състезание. Имам 7 към 1.
Заложил си 2000 долара?
- На себе си? - Че на кого другиго?
Не е толкова сериозно.
Трябва само да биеш шампиона на Джей Би Паркър,
ездача му и самочувствието му.
Това не е всичко.
Според залога ми никой друг участник няма да ме бие.
Така е в договора и това е проблем.
Госпожице.
Няма от какво да се притесняваш.
Признаваш, че можеш да надпиеш,
набиеш, надстреляш, надскачаш,
надхвърлиш и надбягаш всеки, роден от жена, така ли?
Освен теб. Не съм казвал, че мога да те надбягам.
- Сега ли ще ядем, или после? - Все едно, само да не е дълго.
Класа. За роден губещ определено имаш класа.
Просто трябва да си на финала с 16000 долара.
Очаква да спечели.
Смяташ, че работата е нагласена ли?
Знам само, че всичко, било то карти, зарове, коне, бокс...
Щом има залози, може да бъде нагласено.
Аз така мисля.
А аз знам, че ще спечеля състезанието, затова ме остави.
- Как го искате, господине? - Без приказки.
КАРТА №1
Не забравяй леглото ми, масите. Пиенето. Всичко прибери.
Намери си кон!
МАРШРУТ НА СЪСТЕЗАНИЕТО
Може пък да съкратя с няколко километра.
МАРШРУТ НА УЕСТЪРН ПРЕС
Добре ли е?
Съвсем.
Какво ти сторих?
Колко глупаво от моя страна, нали?
Минаха осем часа. Сигурно вече са се разпръснали
оттук дотук.
Колко изминахме?
Май сме на половината път.
- На средата? - До първия контролен пост.
Бащата на баща ти. Наистина ли беше мехикано?
Но ти си мил.
И мен ме е болял зъб.
Аз бях дотук. Успех.
Сбогом. Всичко хубаво.
КОНТРОЛЕН ПОСТ
Какво стана с чудното болкоуспокояващо?
Изпи шест за един час, вместо едно на четири часа.
Хубаво го успокои, но за малко да умре. Накарах го да повърне.
Сега зъбът пак го заболя. Можем ли да намерим зъболекар?
Ако стане и ако дойде, докато пристигне, ще сме потеглили.
Най-близкият град е на 150 км, все едно в коя посока.
- Иска да му се извади? - Кой ще го направи?
- Ние. - Той е луд.
- Вярата му е силна. - Това доказва, че е луд.
Тръгвам.
- Кристи току-що потегли. - Аз също.
Би ли го подържал?
Зъбът се е счупил.
Нервът е оголен.
Затвори зъба и ваденето може да почака.
- Ами гнойта? - Ще се махне.
От вътрешната страна ли да срежа или отвън?
Аз ще го направя.
Кой калибър е този зъб?
С размера на куршума. Вземи гилзата, за да го облечеш.
- По-малък. - Добре.
Потеглям.
Вземи един куршум и за мен.
След като го оправиш,
ако вземе да спечели? Какво ще кажеш тогава?
Ща кажа, че си вътре с $ 2000.
Потеглям.
Губиш време.
Нали няма да си помислиш, че е неспортсменско?
Надбягването за пари не е спорт, а война.
Това мазило ще те гори една седмица.
Сложи малко тук.
Пази ми най-важното.
- Не се тревожиш за състезанието. - Май не.
Знаеш ли, вчера дето изпусна влака
едва ли е било случайно. Сигурно си имал причина.
Сигурно.
Не ми пука за причината.
Бях невъздържан. Исках да ти го кажа.
- Какво намеквате, г-н Паркър? - Искам да се върнеш в отбора.
Ще получиш премия и повишение. Става ли?
Ще те пусна в платен отпуск до края на седмицата.
Какво ще кажеш?
Ще ви се обадя след състезанието, г-н Паркър.
Стисни.
Благодаря.
- Успя ли да поспиш? - Не особено.
- Отдавна ли тръгнаха? - Три-четири часа.
Ще ги стигнем преди залез.
Хвърли го!
Хвърли го.
Вържи я да не бяга.
Обърни се.
Добро утро, съседе.
- Смяташ да оставаш ли? - Не, просто минавам.
Значи не си ми съсед.
- Отдавна ли си тук? - Откакто дойдох.
Накъде отива тази пътека?
Доколкото знам, никъде не ходи. Винаги си е стояла тук.
Колко път е до града?
Не знам. Не съм го мерил.
Май не знаеш много.
Казах: "Май не знаеш много. "
Не знам нищо за нищичко.
Но не съм този, който загуби.
Задължен съм ти.
Господи!
Днес е щедър.
По-добре някой да знае накъде вървим.
Дръж го, по дяволите! Накарай проклетото животно да спре.
Трябва да ти скъсам задника! Скапана уличница.
- Недей. - Млъквай!
Ти си една скапана уличница от бордей.
Дай въжето.
Не го казвай.
Недей. Не ме интересува какво говори. Стига!
Няма нищо общо с теб.
Знам, че можеш да дърпаш това. Ами ако аз те дръпна така?
Добър вечер.
- Добър вечер, господа. - Добър вечер.
Г- це Джоунс.
Как бе по-краткият път?
По-дълъг.
Ще отида да видя.
Пази се.
Г- це Джоунс, ще ви трябва одеяло.
Той е луд! Сигурно е луд!
- Нима? - Опита се да ме убие.
Явно не се е постарал.
Кучият син се опита да ме убие!
Защо не ми разкажеш живота си.
Пропусни всичко, освен последните минути.
Какво, по дяволите, правиш тук?
Господи, втриса ме.
- Нещо счупено? - Сърцето ми.
- Откъде знаеш? - От един лекар преди 2 години.
Каза: "Когато те заболи ръката, това е първият сигнал.
Когато след това те заболи сърцето, край. "
Ще успееш ли до контролата?
Не.
Само два часа. Теренът е лек.
Да опитаме.
Определено имаш талант да вбесяваш хората.
- Казах само, че тя е... - Било е заради тона ти.
Звучи като обида.
- Когато тя го прави за пари... - Мъжът взима най-хубавия пай.
Преди да я заведеш в леглото, е творение на изкуството.
В леглото е ангел милостив.
- След това е... - Уличница.
- Вълшебна отмора. - Уличница!
За такава се ожени Клей през войната.
Куба '98.
Единствената жена, която е обичал.
Ами ти?
Нямах този късмет.
Да вървим. Не искам да разберат.
Още не съм ритнал камбаната.
- Добър вечер. Благодаря. - Старче, не очаквах да си жив.
- Има време до Оклахома. - По-скоро в ада, отколкото там.
Всеки на мястото си.
Благодаря.
Защо не се качи на сала? Против религията ти ли е?
Индиански кон. Щом не може да се качи на кану, ще преплува.
- Запазих ти вечеря. - Чудесно.
Искам да се сервира от красиви жени само по усмивка.
Дадено!
Защо?
Защо болен старец като теб се забърква в това?
Защо, за Бога?
Какво му е толкова на това скапващо, изтощително,
убийствено състезание?
- Парите? - Наградата.
- Наградата е пари. - Наградата е победата.
Загубиш ли, си нищо.
Кой помни загубилия, на кого му пука?
Спечелиш ли, си някой.
Отпечатват го. Написано е във вестника.
Когато е черно на бяло, не е лъжа. Истина е.
Изведнъж всички те познават или те търсят.
Непознати се ръкуват с теб. "Приятно ми е.
Ето ви пиене, пура. Запознайте се с жена ми. "
Всички са мили и дружелюбни.
Цял живот жадувам за топлина.
Нямаш ли семейство?
Той.
Знаеш как е при каубоите. Хващат се на работа,
прекарват добитъка на 1500 км, свършват си работата,
взимат си парите и отиват на следващото ранчо.
Пак събиране на стадо. Ново пътуване.
Наемат те, свършваш работата, продължаваш нататък.
Това не ми е пречило.
На мен също, когато бях 30 години по-млад.
Търсил ли си злато?
Намирал ли си руда?
Копал съм за злато, сребро, олово, живак.
Изкопал съм повече дупки от цял полк къртици.
Но не съм изкопал и една надница.
Какво ли не съм правил.
Прекарвал съм поща, карал съм дилижанс,
бил съм шериф, комарджия, работил съм по реката, в ранчо,
помагал съм на родео, в бар,
чистил съм плювалници. Сега съм старец.
Няма какво да се запомни.
Разбира се, няма и какво да се забрави.
На никого не му трябва един старец.
Не ги виня.
Затова ще спечеля надпреварата на вестника.
Когато пресека финала, ще стана голяма работа.
Велик.
Ще ме запомнят.
Дори не ти научих името.
След три километра започва 75-километрова пясъчна пустиня.
Истинско море от пясък. Нощем е студено.
Неприятно, но по-леко се пътува.
През деня е огнен ад.
По средата има кладенец.
Единственият. Гледайте да не го пропуснете.
В най-добрия случай осем часа в казана на дявола.
Влак. Ще ви чакаме до пладне.
Ще успееш ли преди изгрев? Какви са шансовете?
Малки.
Не се ли притесняваш? От кого?
Старец, момиче, буен хлапак.
Къде е класата?
Хлапетата и старците я нямат. Но не подценявай момичето.
- Ако пришпори жребеца... - Защо ли го задържа?
Още е зелена и не разбира, но мексиканецът не е. Бива си го.
- Мексиканец ли няма да бием... - Глупости.
- И упорития англичанин... - Няма да удържи на темпото.
Ти му го кажи. Уж го изгубя, а като погледна, ми диша във врата.
- Пясъчните дюни ще го довършат. - Трудното все повече му харесва.
Същото се отнася и до Матюс.
Това, което конят му няма, го наваксва със самочувствие.
Минава напряко, поема много рискове и има късмет.
А каубоя, когото уволни...
- Засега нищо не е показал. - Може да не се е напънал.
Мустангът е много издръжлив. Добър боец. Не се предава.
А каубоят знае как.
Може да ни изненада. Него трябва да бием.
- Ще го бием. - Да.
Новини. Ние сме най-голямата новина.
"Чикаго. Още $ 250 долара за победителя от Дивия Запад.
Подпис, Бъфало Бил Коуди. "
- Най-бързият на Запад? - Само в леглото, дете.
"Лондон. До сър Хари Норфолк", нашия англичанин:
"Да живеят британците. Подпис, Уелският принц. "
Покани за победителя от Рим, Париж, Москва. Безплатно.
А чуйте и това. От президента на Съединените щати:
"До всички безстрашни състезатели. Браво!
До кавалеристите Клейтън и Матюс, които бяха с мен в Куба,
не забравяйте хълма Сан Хуан. Напред, момчета, напред!"
Поеми го. Бързо!
- Къде е старецът? - Умря.
Давай. Аз тръгвам.
- Конят вдига температура. - Нищо му няма.
Ще се оправя.
Кучи син.
Ще го пипна аз него.
Да, ще го пипна преди залез слънце.
Сол.
Може ли да те питам нещо? За жена ти,
къде е тя?
Чудех се как сте се запознали.
Работя за Роузи. От време на време, от една година.
Това май не те изненадва.
Изненадва ме само за какви се женят хората.
Защото е била уличница?
Кубинка.
Беше от кубинските въстаници.
Партизани, борещи се срещу испанците, като нас.
Така се запознахме. На бойното поле.
До този ден то бе брачното ни ложе.
Излязохме от джунглата и ето ти хълма Сан Хуан.
Бяхме им като на тепсия на испанците. Падахме един по един.
Направо атакувахме хълма.
Всъщност изобщо не стана така.
Нямаше нищо общо със Сан Антонио, където ни обучаваха.
Там се запознах с Люк
и с много други мъже от целия свят,
които искаха да са кавалеристи.
Хлебари и бръснари, конгресмени и говедари.
Състезатели, фермери, репортери, каубои.
Не се спуснахме по хълма,
защото нямахме коне.
Не ги и нападнахме.
Лазехме уплашени по корем.
Имаше само един кон и един ездач.
Полковник Теди Рузвелт.
Той атакува проклетия хълм.
Простреляха очилата му. Сложи си други.
Уцелиха го по лакътя. А той извика: "След мен!"
Ние тръгнахме, защото се срамувахме да останем.
След хълма дойде ред на църквата.
Отпред имаше френско оръдие.
От всяка дупка стърчеше пушка, от камбанарията - картечница.
Можехме да викнем артилерията да ги разбият,
но отвън по стените
бяха завързали хората. Един за друг, с въже.
Приличаха на куп чували с пясък.
Жени и деца, монахини и затворници.
И моята Пола бе там.
Аз, Люк, никой не знаеше какво да направи.
Но тези в църквата знаеха. Откриха огън и ние отстъпихме.
Изведнъж Пола извика: "В атака, кубинци, в атака!"
Последва испански куршум.
И другите жени подеха. "В атака, кубинци, в атака!"
Нейните партизани поведоха.
За какви хора се женят хората.
На пръста й не можех да стъпя.
Погреби го.
- С какво? - С проклетите ти ръце.
Гледай да го направи.
Погрижи се за това.
Толкова ли е важно това, което каза?
Сигурно. Два пъти го повтори.
Победил е Ганс в 42-ия рунд!
НАДБЯГВАНЕТО НА УЕСТЪРН ЕКСПРЕС
Та от няколко километра върви пеша.
Не искаше да возя допълнителен товар. Не било спортсменско.
- Ей, момче! - Да, господине.
- Ще ти възложа нещо. - Да, господине.
Вземи коня на стареца.
Имаме проблем със затворниците. Те са строго охранявани.
Планът още е в сила. Търси белега на предното ляво копито.
Никой кон не може да мине без този белег.
Списък на участниците.
За теб състезанието значи $ 2000. За мен - $ 14000.
Да кажем, че с теб се окажем първи,
излезем на финалната права. Схващаш ли?
Ти изоставаш. Да го изиграеш убедително. Аз печеля.
Прибирам залозите, за теб е наградата. Никой не губи,
само Паркър е вътре с $ 14000, което си е справедливо.
Да, прав си.
- Не е честно спрямо приятеля ми. - Единственият ти приятел.
- Да делим 50 на 50. Става ли? - Не става.
- Искаш повече от мен ли? - Искам само...
Кажи какво е то.
Смятам да спечеля състезанието.
Това е най-алчната, най-егоистичната постъпка...
Разбираш ли, че предаваш приятел?
Ако не е приятел, значи не е предателство.
КОНТРОЛЕН ПОСТ
Благодаря.
Така.
Не си ли гладен?
Госпожице?
Извинете ме за думите ми.
Тези трудности.
Никога не съм стрелял.
Като убиеш човек, това не доказва, че си мъж.
Но не съм и каубой, както казах.
Знам.
Въртяла съм се около каубои по един или друг начин.
Обличат се отгоре надолу. Първо слагат шапките.
А се събличат от ботушите нагоре. Шапката е последна.
И още нещо. Състезанията с говедата.
Не е казано, че трябва да се удрят.
Да, госпожо.
Лауданум.
Обикновено приспива.
Нямам проблеми със съня.
А аз трябва да подремна. Не мога да спя.
Гузна съвест.
Защото не мога да се откажа от състезанието ли?
Няма нищо по-неприятно от добродетелите.
Ти откъде знаеш?
Според евангелието на стария Лука Матюс.
"Добродетелта е наказание сама за себе си. "
Можем да кажем, че е последната вечеря.
Още една планина и надолу към финала.
А, вие, г-н Норфолк, ще бъдете ли на финала?
Не бих го пропуснал.
За Запада!
Страховит, но вдъхновяващ.
Какво му е вдъхновяващото на едно наводнение или виелица?
Или на свлачище, или пясъчна буря?
Някакво бедствие, лично или финансово?
Днес пустинята те опича. Утре планината те смръзва.
Това е вашият Запад. Яростен и коварен.
Където всяка дупка на лалугер е златна мина.
Мравунякът - планина. Поточето - река, а всеки човек - лъжец.
"Когато ме наречеш така, усмихни се, човече. "
Човекът от Вирджиния от Оуен Уистър. Още един лъжец.
За човек, който не различава магаре от муле, познаваш Запада.
За какво ни е да ги различаваме. Ние ги притежаваме.
Копеле! Ти го отрови!
- Недейте, г-це Роузи. - Кой ти плати?
- Той ли? - Никой.
- Кучка! Откъде го взе? - Преди два дни.
За мен! Против безсъние. И той имаше. Питайте го!
Права е!
От това ти се доспива. Нищо повече.
Като се смеси с пиене,
става убийствено.
Пак ще се видим.
Със сигурност.
- Как се казвате? - Джоунс.
Легни! Наведи глава.
Стийв.
Кейт. Пушката!
Ами тези двамата, Стийв? Какво ще правим с тях.
Трябват ми. Идват с нас.
Как така?
- Няма да вземеш този кон. - И още два. Такъв е планът.
Планът бе само ние! Никой друг! Само двамата на моя кон.
Ще млъкнеш ли, за Бога?
Мръсна работа.
Значи никога не си целяла да спечелиш състезанието?
Ранен ли си?
Много куршуми съм виждал.
Твърде много.
Но този.
Чувал ли си за куршум,
който е полезен за здравето?
Ключът!
Как го палиш? Как го управляваш и спираш?
Махни ръка от лоста!
- Искам да отида с тях. - Конят остава тук.
Превърна се в състезание с един участник.
Не за такова си мечтаех.
Да им дадем приличен срок да могат да се върнат.
Ако се върнат.
Ако влезе в гората...
Момче! Конят!
Госпожице Джоунс.
За какви хора се женят хората.
УЕСТЪРН ПРЕС
Subtitlеs bу SОFТIТLЕR