По истински случай
Откакто е започнала Втората световна война през 1939 г.,
германският съюзник Унгария
е пощаден от насилието, обхванало Европа.
Когато войната се обръща в полза на САЩ и съюзниците им,
унгарците търсят начин да излязат от съглашението с Г- Германия.
Хитлер е уведомен за плановете на Унгария.
Напрежението между двете страни расте, и през 1944 година...
Будапеща, Унгария
Войната разкрива истинския характер на човека.
Когато родината ми стана бойно поле,
нищо не можеше да ме подготви за това, което предстоеше.
Превеждай с нас YavkA.net
ДА ВЪРВИШ С ВРАГА
Девет месеца преди войната да достигне Унгария
Будапеща, Унгария Пролетта на 1944 г.
ДЖОНАС АРМСТРОНГ
САЙМЪН КУНЦ
ХАНА ТОЙНТЪН
МАРК УЕЛС
БЪРН ГОРМАН, ДЕЙВИД ЛЕОН РАЛФ БРАУН и др.
Войната беше далече от нас.
Излизахме, танцувахме... Мислите ни бяха заети с други неща.
Ференц? Какво ще кажеш за тях?
Лайош? - Да? Една минута.
Стискай ми палци.
Извинете, искате ли да танцуваме?
Добре. Благодаря.
С какво се занимавате? - Работя в музикален магазин.
А вие? - Продавам рокли в татковия магазин.
Тази негова ли е? - Разбира се.
Красива рокля за красиво момиче.
О, не! Вие сте ласкател,
Всяко момиче знае да се пази от такива.
Мога да спра, ако искате.
Ела.
Андраш! - Това заведение пропада,
щом пускат евреи тук. - Извинете.
Мога да кажа същото за теб.
Какво те прихваща?
Той заема твърде много място и в университета, и тук.
Има право да бъде тук. - И ти ли си евреин?
Спрете! - Стига!
Ласло, защо ги пускаш тук?
Изгонете ги от клуба ми! - Защо само нас?
Какво сме направили? - Защо не и тях?
Веднага!
Шокиран съм, че ни изгониха. - И не това е най-лошото.
А кое? - Не попитах момичето как се казва.
Елек!
Млъквай, Ференц. - Закъсняхме.
Знам. Пак ли?!
Обещахме на Йожеф да не закъсняваме.
Спокойно де, няма да ни уволни.
Да не мислехте, че днес е шабат? - Извинявай, имаше...
Плащам за времето ви, не за оправдания.
Елек, знаеш ли чие радио поправям?
На фрау Лущиг. Трябваше да го довърша вчера.
Да, но аз го довършвам в момента.
Ако тя ми плати по-малко заради закъснението,
ти ли ще покриеш разликата? А, фрау Лущиг!
Моля ви, кажете, че сте подранили,
иначе Йожеф ще ми удържи пари, понеже снощи бях на танци.
На танци, а? Запозна ли се с някое момиче?
Да. - Хубаво ли е?
Като изгрев над Дунава.
Немския ли упражняваш, Елек?
Йожеф, знам, че радиото трябва да е готово чак утре...
Изглежда, че е готово с ден по-рано, фрау Лущиг.
Ето, чуйте.
... навлязоха на територията на Унгария рано сутринта.
Унгарският народ чака... - Искаш ли...
... вест от регента Хорти, който мълчи,
откакто нацистите започнаха да навлизат в града.
Заявеното намерение на фюрера е да спре руснаците.
За броени часове Германия ни постави на мушката на Съюзниците.
Хитлер твърдеше, че е за укрепване на отбраната ни,
но подозирах, че има друга цел.
Влизайте вътре.
Вървете си у дома. - В квартирата не е по-безопасно.
Имам предвид в селото, при близките си.
Тук е опасно.
Вземете първия влак, докато не са ги спрели.
Платете колкото трябва, но се качете. Тръгвайте!
Тук няма немци. - Засега.
Какво?! - Трудова повинност?!
"Неявилите се ще бъдат арестувани за измяна."
Заминаването е утре.
Ген Фаркаш! Може ли да ни закарате?
Разбира се. Радвам се да ви видя. - Благодаря ви.
Благодаря, г-н Фаркаш. - Беше ми драго.
Елек!
Здравей, татко. - Ела, майка ти ще се зарадва.
Притеснява ме тази призовка за трудова повинност.
Братовчед ти я изкара добре. - Това беше преди години,
преди да дойдат нацистите.
Службата е дълг на всеки мъж.
Да - в армията. Трудовата повинност е за евреите.
Да не предпочиташ да се биеш? С право те е страх.
Не ме е страх, татко.
Просто не вярвам на нацистите и се тревожа за семейството.
Нямаме избор. Ако не отидеш, наказанието е екзекуция.
Равин Коен! Здравей, Елек. Трябва да говоря с вас.
Какво смятате да правите? Мога ли да помогна с нещо?
Какво имаш предвид, Янош? - Трябва да заминете.
Немците скоро ще дойдат тук. Трябва да избягате.
Да избягам?! Очакваш да изоставя паството си?!
Винаги съм бил до него и винаги ще бъда!
Да не караме майка ти да чака.
Татко, чакай за момент,
Г-н Балаш?
Аз съм съгласен с вас, но той не слуша.
Какво да правим?
Ела довечера. Познавам човек, който може да помогне.
Още малко сол, Жофила.
Ави, не си играй с храната.
Това е замък. - Ави!
Ана! Имам изненада за цялото семейство.
Слава богу! - Елек!
Радвам се, че съм си у дома, мамо. Здрасти!
Добре дошъл. Липсваше ни. - И вие ми липсвахте.
Измийте се, вечерята е почти готова.
Ави, после ще ми покажеш удара си.
Страшно ли беше, като дойдоха немците?
Не на масата, Жофи, сега вечеряме.
Страх ли те беше? - Стига!
За тях сме различни. Имаме друга вяра, други обичаи.
Не ни разбират, а хората се боят от това, което не разбират.
Може да ни създават проблеми, но никога няма да ни разделят.
Влез.
Жофи, идвам да ти пожелая лека нощ.
Кажи ми истината, Елек. Какво беше положението в града?
Достатъчно сериозно, за да си дойда у дома.
Какво мислиш, че ще стане? - Наистина не знам.
Но ще заминеш за трудовата повинност?
Когато всичко свърши и се върнеш в университета,
може ли да ти идвам на гости? - Да, разбира се.
И ще ме запознаеш с приятелите си.
Не, не. Още си малка, Хайде, лягай си.
Лека нощ. - Лека нощ.
Като отидох при г-н Балаш, знаех, че се опълчвам на баща си,
но той не слушаше.
Добър вечер. - Радвам се да ви видя.
Здравей, Елек. Елате, готови са.
Свидетелство за кръщение
Благодаря, отче Доминик. На колко души сте помогнали?
Колкото по-малко говорим, толкова по-добре.
Животът на другите зависи от нас. - Разбирам, отче.
Бог да те благослови. Пазете се, г-н Балаш,
Ще се пазя, отче. Да вървим.
Атила Фазекаш. - Следващият.
Всички млади мъже се готвеха да заминат за трудовия лагер.
Не знаехме какво да очакваме. Сбогувахме се набързо с близките си.
Тревожа се какво ще стане тук, татко. Редно е да съм с вас.
Скоро ще се върнеш и всичко ще е същото.
Откъде знаеш? - Не знам, но вярвам, че ще е Така.
Довиждане, татко,
Обичам те, синко,
Много се гордеем с теб. - И аз те обичам, мамо.
Грижи се за татко.
Ще ми липсваш.
И ти на мен, Елек.
Хайде... Бягай.
Ще ме изпратиш ли, Жофи?
Вземи това.
Може да ми го върнеш, като ме заведеш в Будапеща.
Искам да ти дам нещо.
Не казвай на никого засега.
Какво е това? - Кръщелни свидетелства.
Ако стане нещо лошо, дай ги на татко,
накарай го да разбере.
Еврейски трудов лагер Западен пограничен район
Това е трудов лагер. Ще разчиствате трасета,
ще полагате железопътни релси, ще строите мостове,
ще правите каквото е нужно за страната си.
Ако работите здраво, ще се върнете при семействата си.
Ако се опитате да избягате, ще се присъедините към тези.
Изпразнете джобовете си, предайте вещите си.
Всичко ще бъде описано и ще ви бъде върнато.
Дай да видя това. По-живо!
Дай ми това!
Добре съм.
Свободни сте.
Началникът на Еврейския съвет Щерн и колегите му.
Седнете, господа. Повиках ви тук,
за да се уверя, че разбирате.
На евреите ще бъдат наложени някои ограничения,
които са в интерес на Унгария.
Какви по-точно?
Не са твърде тежки. Няма да ползвате радио и телефон и да пътувате.
Ще наложим вечерен час и ще носите жълта звезда на дрехите си.
Ако помагате за войната и спазвате инструкциите,
присъствието ни тук почти няма да се усети.
А ако някои откажат?
Ако контролирате хората си, ви уверявам,
че никой няма да пострада само заради това, че е евреин.
Разбираме ли се? - Да, полковник Айхман.
Ние сме предани унгарци.
Много от нас се биха редом с немците в Световната война. Аз самият...
Благодаря, господа. Може да си вървите.
Седмиците минаваха. Ние продължавахме да се трудим
за немската военна машина. Поправяхме железопътни релси,
копаехме укрепления, погребвахме мъртвите.
Някои бяха твърде слаби, за да са от полза,
Стражите си имаха определен метод на действие с тях.
Знаят, че той не е добре. - Трябва да му помогнем.
Ела с мен.
Хайде, заедно.
Този мъж неспособен ли е да работи?
Не, но заедно ще свършим по-бързо. За вас го правим.
Хайде, работете!
Ференц Салаши - председател на Партията на кръстосаните стрели
Полковник Айхман ви очаква.
Хайл Хитлер.
Полковник Айхман, приятно ми е да се запознаем.
Добре дошли в обичната ми Унгария. Поздравления за успехите в Европа!
Благодаря. Удоволствието е мое, г-н председател. Моля, седнете.
Партията на кръстосаните стрели от години се противопоставя
на толерантната политика на регента, която закриля евреите в Унгария.
Ако правилно тълкувам присъствието ви тук,
ние сме готови да съдействаме за премахването на евреите,
Заедно можем да постигнем много.
Излезте! Всички вън!
Ули, хайде ставай. Трябва да излезем.
Остави го.
Моля ви! - Вън!
Не!
Стани.
Продължавай да работиш.
Ференц, виж - американци.
Елек - Бързо!
Трябва да скочим. - Не мога.
Можеш, Ференц! Хайде!
Ференц!
Стой!
Моля те.
Вече имаш свобода.
Да се разделим по живо, по здраво.
Даде му пет секунди повече, отколкото заслужаваше.
Върви си вкъщи.
Аз ще се оправя.
Благодаря ти.
Оцелях като по чудо.
Един почти непознат спаси живота ми.
Мислехме, че нацистите са единственият враг,
но унгарци ръководеха лагера.
Вече не знаехме на кого да вярваме.
Избягвахме пътищата и вървяхме през гори и край потоци.
Може дори да се приберем навреме за вечеря.
Трябва да сме предпазливи.
Гледай да не те види някой. Хайде, до утре.
Ген Фаркаш?!
Ти каза, че няма да се върнат.
Къде е семейството ми?
Махай се от къщата ми!
От вашата къща?! - Да.
Това вече е моята къща. Такива като теб не са желани!
Какво сте направили с тях? - Напусни къщата ми! Марш!
Ген Фаркаш... - Жандармерия!
Елек.., Къде са те?
Елек?
Г-н Балаш...
Тогава разбрах защо привикаха всички на трудова повинност.
После им беше лесно да изгонят жените и децата.
Защо никой не направи нищо?
Мислех, че са добри хора.
Познавах тях и семействата им.
Съчувствах на вашия народ и се срамувах от моя.
Къде са отишли, г-н Балаш?
Къде са завели близките ни? - Носят се разни слухове.
Чух жандармите да казват, че ги местят на запад,
защото руснаците приближават от Изток.
Било за тяхна безопасност.
На нас не ни казват да напуснем, само на евреите.
Фаркаш с жандарми. Бързо в мазето!
Може да останете там... - Ще си тръгнем.
Там ще сте в безопасност. - Но вие няма да сте.
Г-н Балаш беше истински приятел.
Другите са гледали как откарват близките ни и са взели къщите ни,
сякаш сме никои.
Предателството им остави неизлечими белези.
Полковник Скорцени от СС
Регент Хорти, държавен глава на Унгария
Намери ли информация за полковник Скорцени?
Той пристигна вчера. Командва елитния СС корпус,
извадил Мусолини от затвора.
Какво планира Берлин?
Сталин избива народа си, Хитлер иска да прави чистка,
и двамата жадуват за върховна власт. Как да избера?
Невъзможно решение, татко.
Сключих договор с този, когото смятах за по-малкото зло.
Иначе щяха да ни смажат в схватката помежду си.
Скорцени се срещна със Салаши и лидерите на ПКС.
Салаши... Унгарски фашист.
Ходът на войната се промени.
Трябва да навигираме внимателно във водите на политиката.
Може би надеждата ни е в Съюзниците.
Извинете, полковник Скорцени дойде.
Благодаря.
Добре дошли. - Г-н регент.
Това е синът ми Миклош.
Противопоставянето ви на изселването на еврейското население
не остана незабелязано. Трудът на евреите ни е нужен за войната.
Берлин трябва да знае, че подкрепяте каузата на Райха.
Но това са унгарци. Те не са ваша работа.
Всички политики, свързани с войната, са моя работа.
Занапред полковник Айхман ще отговаря за евреите,
а добивът на нефт ще е под немски контрол.
Председател Салаши ще ни помага. - ПКС няма правомощия.
Трябва да подкрепим фюрера,
за да отблъснем болшевишките варвари.
Нямам нужда от съветите ви, н председател.
Ген регент, незачитането на Берлин се счита за измяна.
Приятен ден.
Евреите имат Айхман,
ние имаме Скорцени.
Предстоят изпитания.
Ференц! Май сме близо.
В Будапеща заварихме еврейския квартал порутен и опустял,
Дори работилницата ни.
Той може да си е вкъщи.
Йожеф?
Йожеф, Елек е.
Господи! Момчета, как... - Фрау Лущиг, търсим Йожеф.
Няма да се върне. - Как така? Какво стана?
Той вече не живее тук.
Изселиха всички евреи в къщи с жълти звезди.
Трябва да ни кажете къде е Йожеф.
Имам адреса.
Това не е ли момичето от клуба? - Хана?
Елек! Ференц! Радвам се да ви видя.
Никой от заминалите не се връща. Как се стигна дотук, а?
Не знам. - Как е Рахел?
Добре е. Живеем в къща с жълта звезда.
Ние търсим ул. "Бойнук" 18.
Там живея. - Познаваш ли Йожеф Гринберг?
Да, той е там в момента.
Трябва да се връщам на работа, но ще се прибера по-късно.
Добре. Радвам се, че се видяхме.
И аз.
Йожеф!
Елек?! Ференц?!
Добре сте се завърнали! Елате.
Какво правите тук? - Няма да повярваш какво стана.
Благодаря, г-жо Шоен. - Не е много силно,
но само това имаме. - Благодаря.
Ще ми се да знаех къде са семействата ви.
Заслужавате повече след всички изпитания.
Вярваш ли, че са ги откарали, за да работят?
Съмнявам се немците да имат нужда от всички.
Има и други варианти. - Спести ни ги.
Не ги обърквай. - Заслужават да знаят всичко.
От сестра ми е. Живееше извън града.
Какво е това Валдензее? - Лъжа е.
Не се знае, - Не ще да е курорт.
Кой е чувал за него? - Никой.
Вижте - всичко е написано на унгарски,
но най-отдолу на иврит е добавила...
Което значи "не е.. -"Не е вярно."
Защо ще го пише? - Каква е истината?
Заводи за войната, това Валдензее...
Съжалявам, Елек, не знаем.
Защо не са откарали всички вас? - Елек!
Може да ни откарат,
но засега разчитаме на това.
Пропуск, който ни защитава.
Използвам машината всеки ден. Пробвай сега.
Работи. Засега. - С нещо друго да помогна, Якоб?
Чичо Миклош, остави Якоб на мира. - Какво правиш?
Прибирам се. - Не и преди да получа целувка.
Е, заслужил си.
Лека вечер, чичо.
А целувка за мен? - Явно не си заслужил.
Привет, фройлайн.
Защо сте сама в тази хубава вечер?
Къде отива? Къде отивате?
Чакайте!
Помощ!
Татко! Немци!
Вън!
Ела! - Не!
Ела тук!
Моля ви, господине...
Вземете каквото искате. - Тишина!
Това е дъщеря ми.
Господин Шоен! - Татко!
Вън!
Излизайте!
Г-н Шоен!
Нито звук!
Татко! - Г-н Шоен!
Нито звук.
Стойте тук.
Сбогом, евреино.
Спри! Спри!
Всичко свърши.
Какво ще стане, като установят липсата им?
Сигурно някой е видял, че влизат тук.
Или е чул изстрелите.
Не можем да останем тук. - Знам.
Утре трябва да намерим нов дом.
Стъклената къща крило на швейцарската легация
Добре ли си? - Да.
Чичо Миклош каза, че може да останем.
Не е дом, но поне ще сме в безопасност.
Стъклената къща е била фабрика за стъкло,
но сега швейцарците правят паспорти тук.
Чичо иска да говори с теб.
Спасил си племенницата ми, за което ти благодаря.
Но са убити двама немски офицери, и то есесовци.
Знам. - Немците търсят мъртвите си.
Започват да разпитват. Тук не ни трябват въпроси.
Племенницата ми те хвали. Смел си. Ела с мен.
Не можем да отблъснем нацистите с оръжие, но можем с дипломация.
Лайош? - Елек!
Радвам се да те видя. - Познаваш ли го?
Добър приятел ми е. Можеш да му имаш доверие.
Чудесно. Това е швейцарски паспорт.
Трябват ни хора да ги разнасят. - Ще ги разнасям.
Документът ти за швейцарски служител.
Ако те спрат нацисти или ПКС, трябва да го уважат,
но най-добре да не те спират.
Не се поколебах да помогна на Миклош.
По този начин можеше да намеря семейството си.
Ана Гутран? - Да.
Андраш Индориван?
За вас, - Благодаря.
Къде е радиото?
Радиоприемници са забранени.
Вървете!
Мамо!
Моля те!
Съжалявам.
Хайде, ела.
Не може да останеш тук, опасно е.
Не може да остане! - А къде да отиде?
Това не е общежитие. - Всички ви чуват, момчето също.
Това е дипломатическа мисия, не е място за сирачета.
Намерете му подходящ дом.
Извинете, полковник Скорцени е подранил.
Да влезе. - Да, господине.
Г-Н полковник. - Добър ден, г-н регент.
Ген полковник, познавате консул Луц
Точно заради хер Луц свиках тази среща.
Искате швейцарски паспорти за унгарски евреи.
Само в този град има над 7000 евреи с роднини в Швейцария.
Аз удовлетворих молбата. Швейцария е неутрална във войната.
Смяната на гражданството зависи от немците.
Все още сме суверенна държава.
А Швейцария беше посредник на Германия пред Съюзниците.
Искате ли да влошите отношенията заради няколко хиляди души?
Швейцария е от малкото, които ви съдействат с дипломация.
Полковник Айхман ще се заеме с въпроса.
Прекратете смяната на гражданството до второ нареждане.
Ако откажете, ще има последствия. - Полковник, няма да търпя заплахи.
Добре ли готви Хана?
Напомняш ми за брат ми. Вечно рови в чинията.
Как е яденето?
Много му харесва.
Адам, искам да те запозная с една приятелка.
Израснали сме заедно. Тя се грижи за много деца като теб.
Съгласен ли си?
Хана! Радвам се да те видя.
Влезте, влезте,
Искаш ли да се запознаеш с другите? - Да.
Адам? Тук ще си на сигурно място.
Ние ще дойдем пак.
Благодаря, Маркета.
Надявам се да се справи.
Той има късмет, че те познава,
Да вървим. Хайде!
Време е. - Колко са колите за заблуда?
Две. Наши хора наблюдаваха мястото няколко дни, но няма движение.
Можем ли да им вярваме? - Имаме ли избор?
Господине...
Приятно ми е, регент Хорти.
Надявам се, че имаме договорка с председателя Сталин.
Ген регент, доста се постарахме
да спечелим одобрение за предложението ви към Русия.
Но безуспешно.
Условията ни на капитулация са приемливи.
Кое притеснява председателя?
Ако апелираме отново,
другарят Сталин ще се обиди.
Не рискувайте вече направените отстъпки.
Трябва да намерим компромисно решение.
Ако не приемате споразумението на другаря Сталин,
страната ви я чака кръвопролитие.
Наистина жалко.
Председателят Сталин трябва да изчака отговора ми.
Не, объркал си подписа на консул Луц.
Да се разменим. Ти бий печати, аз ще подписвам.
Още петстотин. Якоб каза, че пресата не може да работи денонощно.
Трябва да работи. - Имаме над 25 000 поръчки.
25 000?! Чичо ми знае ли? - Знае,
Не иска да рискува дипломатическия статут на швейцарците.
Швейцарците бяха дотук, Хана.
Официалният брой беше 7800.
В Будапеща има още около 200 000 евреи.
Това листче е нечий живот.
Дай ми това! Швейцарски пропуски.
Законни са. - А защо се притесни?
Доста са.
Води го.
Според документа се казваш Янош Ковач
и си Християнин.
Защо тогава носиш швейцарски документи за евреи?
Откъде идват? Фалшиви ли са?
Не искаш да говориш, а? Разбирам.
Много си смел.
На това място съм се изправял срещу много мъже като теб.
Тези, които се прибраха при семействата си, не бяха смелите.
Не бързай толкова.
Откъде взе документите?
Кажи!
Говори!
Миклош каза, че е рисковано. - Наясно съм.
Но не може да го оставим! Представи си какво преживява!
Но какво можем да направим?
Само есесовци могат да се доближат до него.
Ще го измъкнем. Тази нощ.
Дори не помня от колко години съм с брада.
Ще порасне пак.
Ще ги почистим.
Елек, нали знаеш, че ако те хванат...
Ще сме в същото положение като Ференц.
Търсим един затворник. - Кой затворник?
Новопристигнал. Бил е арестуван с швейцарски документи.
А, този ли...
Той е мъртъв.
Искаме да го видим!
Мъртъв е. - Вън! Изчезвай!
Гестапо го искаше жив!
Какво става тук? - Убили сте затворника.
Кой затворник? - С швейцарските паспорти.
Не е този. В другата килия е.
Ето го. Добре са го подредили, но не е умрял.
И не говори, а? Вдигнете го.
Вдигнете го!
Чакайте! Ще ми трябва документацията за преместване...
Гестапо не го интересува тъпата ви документация!
Вземаме този човек.
Освен ако не искаш да увиснеш на въжето.
Къде са уликите?
Имаш ли огънче?
А, да. Да.
Водим още един.
Какво става? - Затворникът ни трябва за разпит,
а ПКС едва не са го убили.
Не ми изглеждате познат, лейтенанте.
Току-що ме преместиха тук. Тези хора не си знаят мястото.
Само поисках заповедта. - Не говори така на немски офицер!
Не задълбавайте повече! Приберете този затворник!
Сложи го отзад.
Начинът, по който спасихме Ференц, беше безразсъден,
но не можех да оставя приятеля си да умре в ръцете им.
Вижте се само! Ами ако ви хванат и разберат, че работите тук?
Миклош! Спасихме Ференц!
Да, и всички сме много впечатлени.
Но разбери, че като спасиш един, излагаш хиляди на риск
Ако искаш да се правиш на герой, нека не е под този покрив!
Благодаря, Рахел. - Радвам се, че се върна.
Тя е четвъртата, която ми носи обяд.
Сега всички момичета са влюбени в теб.
Ференц - мъжът, оцелял след сблъсък с ПКС.
Висока цена за цялото това внимание.
Нямам думи да ти благодаря, че ме измъкна.
Но не мога да продължа да разнасям паспорти.
Не мисли за това.
Сега гледай да се оправиш.
Добре дошъл, г-н Хорти.
Съгласихме се на всички условия на Сталин.
Кога ще предадете документите? - Тръгваме за Москва още сега.
Това трябва да спре кръвопролитията. - Вероятно.
Хитлер сключи договор с другаря Сталин
заедно да унищожат Полша.
Но после пренебрегна договора и започна война с Русия.
Понякога документите не струват нищо.
Страната ни сключи примирието,
което британците и американците искаха от нас.
Очакваме всички съюзници да спазят споразумението.
... официално свърши.
Това са новините от кабинета на регент Хорти.
Унгария договори примирие с армията на Сталин.
Войната тук свърши.
Слушайте всички! Войната свърши!
Нима нацистите са капитулирали? - Не, ние сме капитулирали.
Унгарците се предаваме на Съюзниците!
Хората по принцип не празнуват капитулации,
но за нас това беше най-доброто, на което можехме да се надяваме.
Новината бързо се разпространи.
Г-н регент, американците и британците
са уведомени за примирието.
Господине, немците нападат двореца.
Вземете. Не бива да остане нито един документ, свързан със Съюзниците.
Вие предадохте Унгария и съюза с фюрера.
Фюрерът предаде тази страна. Вече нищо не можете да направите.
Синът ми занесе документите за примирието на Съюзниците.
Така ли?
Документите не достигнаха местоназначението си.
Оставката ви, г-н регент. - Това е възмутително!
Сдайте поста, или ще станете свидетел
на екзекуцията на сина си.
Не подписвай!
Вие...
... не може да очаквате да спечелите верността ни чрез такива средства.
"Уведомих представител на Германския райх,
че Унгария ще сключи примирие с досегашните си врагове
и ще прекрати военните действия срещу тях."
Ще прекрати военните действия срещу тях!
Освободете Унгария! - Ела!
С гордост съобщавам на унгарския народ, че ПКС сключи съюз
с фюрера на Германския райх и Салаши.
Салаши ли? Къде е Хорти?
Няма да има примирие със Съюзниците.
Унгарските войски ще продължат да се бият
и да бранят родината от червената заплаха.
Какво означава това? - Преврат. ПКС са взели властта.
Берлин има желязна ръка.
Трябва да се върна в Германия.
Евреин!
Хана!
Отворете вратите! Пуснете ги.
Не! Хана!
Къде е Рахел? - Хана!
Рахел!
- Хана! Помощ!
Рахел!
Хана! Помощ!
Отведоха Рахел, - Знам.
Не мога да изгубя сестра си. - Хана, ще я върнем.
Моля ви!
Защо го правите?
Спрете!
Тези евреи имат швейцарски паспорти.
Кого го интересува това? Сега командва ПКС.
Райхът командва! Фюрерът командва!
Не може някакви пияници с униформи
да пречат на интересите му с Швейцария!
Добре.
Само тази.
Съжалявам.
Нищо не можахме да направим.
Униформата не беше достатъчна да спасим Рахел.
Сега, когато ПКС и Салаши бяха на власт,
щеше да стане по-зле.
Фюрерът Адолф Хитлер е казал:
"Не може да се борите с дадена болест,
без да унищожите преносителя."
Тази еврейска зараза няма да отмине.
Това тровене на нацията няма да спре,
докато преносителят не бъде премахнат!
Освиенцим, Полша
Това ни е работата. Приеми го.
Полковник Айхман, тук майор Вислицени.
Душовете и пещите работят по план.
Транспортирането върви с пълна сила. - Да, по около 10 000 на ден.
Изпреварваме графика. - Да, господине.
Хайл Хитлер.
Значи очакваш да се натъкнеш на някой нацист
и той да ти даде полезна информация? - Това е клуб, Ференц.
Хората пият, говорят. Нали така? Трябва да намерим семействата си.
Не се притеснявай.
Коняк. - А, от затвора на ПКС. Как сте?
Добре. - Получихте ли исканите сведения?
Да. - Приятна вечер, господа.
Защо да не е приятна? Хубава храна, хубаво вино
и прекрасни жени.
Сам ли сте?
На моята маса има момичета.
Ще дойдете ли? - Разбира се.
Да вървим.
Извинете, че ви оставих сами твърде дълго.
Та... Будапеща е приятна, но не може да се сравни с Берлин.
Бил ли си там? - Не.
Но като прекършим руснаците, смятам да отида.
Може да решим еврейския проблем по-лесно.
Ако започнем от северния край на града
и ти подкараме право към гарата.
Още тази седмица. - Толкова скоро?
Прочистихме всички градове и села около Будапеща за шест седмици.
Можем да прочистим целия град за шест дни.
Чух една еврейка да казва, че сестра й е във... Валдензее.
Мислеше, че е някакъв курорт.
Курорт!
Глупачка!
Как се казваш?
Мюлер.
Мюлер...
Кой е командващият ти, Мюлер?
Извинете ме, видях приятелите си.
Да... Доведи и тях при нас. И донеси още вино, Мюлер.
Трудно е да се опише колко боли истината,
Бях като вцепенен.
Не ме интересува какво ще стане с мен, Ще се бия с тях докрай.
Като ходехме на лов, Елек винаги се връщаше с най-много улов.
Обичам лова. Но дивечът не стреля.
Дано не се наложи да стреляме.
Ако не се опитаме да спасим другите, няма кой.
Помнете, че сме нацисти, Бъдете наперени и няма да ни противоречат.
Насам! По-живо!
Какво правите? Водим ги към гарата.
Водете онези. Тези ще копаят окопи за танкове.
И децата ли?
Ако семействата са заедно, работят повече.
Намерете други. Имаме заповед.
Върнете се при другите! - Ей!
Не можем да ви дадем тези евреи. - Нямате избор. Ето вижте.
Да копаят окопи?!
А после какво ще правите с тях?
Ти как мислиш?
Не вземайте децата ми! - Тишина!
Моля ви! - Млък!
Евреин съм. Всичко ще бъде наред. Изпълнявайте заповедите ми.
Вървете!
Толкова са много.
Ако знаеш колко оставихме...
Недей да мислиш така,
Виж лицата на тези, които спасихте.
Това ни дава надежда. - Не е достатъчно, Хана.
До седмица ще са натоварили всички евреи в Будапеща на влака.
Слезте!
Ходехме на спасителни акции денем и нощем,
тъй като Айхман ускори депортирането.
Колкото повече хора прибирахме в Стъклената къща,
толкова по-рисковано ставаше.
Качете се в камиона!
Живо!
По-бързо, моля ви.
Благодаря ви, господине. - Няма защо.
Бог да ви благослови! - Спокойно, вече сте тук.
Благодаря ви!
Добре... Това е последният чувал брашно.
Дай.
С този вид ще уплашиш някого.
Какво имаш предвид?
Май трябва да ви намирам повече работа.
Пастор Новак и жена му ви търсят. Чакат на двора.
Здравейте, пастор Новак. Какво мога да направя за вас?
Укривахме евреи в църквата. Някой е казал на ПКС,
подбраха ги и ги водят към реката.
Елек, твърде много са. - Не може да се откажем сега.
Ти! Ела тук!
Заповед за отвеждане на тези хора да правят укрепления.
Трябва да плитам командира си. - Не. Първо спрете, и после питай.
Прекрати стрелбата! - Защо?
Лейтенанте... Пак ли сте дошли да ме спрете?
Отчет ли ми искаш? - Имам работа за вършене.
Работата ти е да приемаш заповеди от мен.
Убийте всички!
Лайош!
Дръж се! Всичко ще бъде наред. - Лайош!
Съблечи ме! Не искам да умра с това! - Няма да умреш.
Чуй ме! Погледни ме! Дръж се! Лайош!
Дръж се! - Лайош!
Лайош!
Край. Не мога повече да правя това.
Трябва да спреш. - Не мога.
Как така? - Трябва да продължим, Ференц.
Защо? Вече спасихме много хора.
Има още! - Винаги ще има още.
Не можеш да спреш нацистите. Ще продължат да ни избиват.
И защо трябва да си ти? Защо го правиш?
Защото нищо не ми остана!
Те ми отнеха всичко! Всичко, което съм познавал и обичал! Няма го!
Всичките ми близки!
Не те ли боли, че отведоха семейството ти?
Баща ти, брат ти... - Какво да направя?
Как какво?
Можеш да спасиш други от тази участ,
от тази загуба.
Мога само да чакам това безумие да свърши
и да се моля да е скоро.
Ето по това се различаваме, Ференц.
Аз не мога да чакам други да решат съдбата ми.
Всички железопътни линии до Будапеща са прекъснати.
Не можем да депортираме евреи. - Кога ще бъдат поправени?
Те не са повредени, а унищожени, г-н полковник.
Руснаците контролират източните пътища,
но тези към Австрия все още са наши, нали?
Да.
Нацистите ще довършат делото си.
Водят хиляди еврейски жени и деца в Австрия "да работят във фабрики".
Пропаганда. - Няма значение какво е.
Те ще умрат, преди да пристигнат. Карат ги да вървят пеша.
Зачитат ли още швейцарски паспорти? - Доколкото знам.
Обади се на швейцарския консул.
Колоната беше километри. Не знаех колко души можем да спасим.
Трябва да продължим. - По-късно.
Първо трябва да проверя кой е с швейцарски паспорт.
Не ни интересуват паспортите. Продължаваме!
Нямате право да ни задържате. - Хей!
Какво става? Колоната трябва да върви.
Той ни спира. - Аз съм Карл Луц...
Швейцарският консул, да. Тук не е Швейцария.
Някои от тези хора са швейцарски граждани.
Няма да тръгна без тях.
Нека си вземе проклетите евреи. Преместете камионите.
Добре. Дайте да видя. Пропуск... Следващият.
Хайде.
Качвайте се по-бързо. Пропуските, моля.
Какво става тук? Мюлер?
Швейцарският консул е тук.
Ген Луц!
Нямате правомощия тук.
Има хора с швейцарски пропуски.
Самият полковник Айхман ги признава.
Претърсете всички в камиона и свалете тези,
които нямат истински пропуск. - Вече го направихме.
И предпочитам да не ни губите...
Това швейцарски пропуск ли е? - Не, господине.
А какво е? - Парче вестник.
Щом вече знаеш разликата, претърси ги пак!
Всички! Свалете всички с изрезки от вестник!
Слезте от камиона! Свалете ги!
Ела тук! Дай ми пропуска си!
Вдигнете пропуските!
Дай да видя. Какво е това? Марш там!
Покажи! Какво е това? Марш!
Имаш ли пропуск? Ти се качи в камиона.
Насам! Ти - в камиона!
Ела! В камиона!
Къде е пропускът ти?
А твоят къде е? Върви там!
Нямате документи за тези хора.
Значи са се опитвали да избягат.
Убий ги!
Мюлер!
Елате с мен! Насам!
Елате в гората! - Няма време за това.
Не! Моля ви!
Моля ви!
Не си виновен ти.
Пред очите ми убиха над сто души.
Още виждам ужаса в очите им, като ги свалях от камиона.
Дал си им надежда за миг.
Повече надежда, отколкото са изпитвали от месеци.
Ти направи достатъчно.
Не можеш да ги заблуждаваш безкрай.
Елек, обичам те.
Не искам да те загубя.
Фюрерът отхвърли молбата ни да се изтеглим от града.
Наредиха да се бием до последния човек.
Скоро ще бъдем обградени. - Колата ви е готова.
Къде ще бъдете, ако ми трябвате? - Отивам в Берлин.
Имате заповеди. Изпълнявайте ги.
Да, хер полковник.
23-а армия на СССР Ноември 1944 г.
Елек! Ференц каза, че отиваш на събрание на ПКС.
Хана, не ме моли да не ходя.
Няма.
Но те моля да се върнеш,
Обичам те.
Победата над руснаците е близо.
Евреите помагат на враговете ни.
Вече не може да има места, където да бъдат недосегаеми.
Ще започнем със Стъклената къща,
като арестуваме ръководителя й Миклош Шоен.
Този шпионин и конспиратор
не може повече да бъде толериран за престъпленията си!
Това е швейцарска територия. Нямате право да влизате.
Сградата е на швейцарската делегация.
Ето, вече не съм на швейцарска територия.
Ти също.
Спрете, г-н офицер!
Стига вече. - Рискувате живота си за това?!
Въпросът не е в различията ни по отношение на евреите.
Нахлувате в дипломатическа мисия и нареждам...
Нареждате ми?!
Да, нареждам ви.
Офицер. Огън!
Руснаците са пробили редиците ни тук и тук.
От Берлин.
Фюрерът нарежда всички да останат на позиции.
Ще изтеглим...
Страхливец!
Атака!
Пази се!
Ало? - Хана!
Маркета? - Боевете са много близо.
Не може да останем тук. - Чакайте, ще дойдем да ви вземем.
Елек, Миклош е мъртъв.
Миклош...
Другите са долу.
Елек, какво ще стане сега, като го няма Миклош?
Ще бъде трудно без него, но войната скоро ще свърши.
Не бива да губим надежда.
Ференц, къде е Хана? - Отидоха с Йожеф до манастира,
но още не са се върнали. - Отивам да ги търся.
Слава богу! - Как си?
Трябва да побързаме.
Ференц!
В дъното. - Добре съм, вие продължавайте.
Ари, стой плътно до него.
Ференц, ще се оправиш. Ще ги намеря.
Стой до него.
Не, обратно! - Стой!
Къде отивате?
Попитах ви нещо. Къде отивате?
Бяхме в манастира, но боевете приближиха.
Покажете си документите, - Документите!
Швейцарски паспорти, а?
Вие сте евреи. - Не, не...
Защо им помагаш? Тихо!
Моля ви, пуснете ни.
До стената!
Чакайте! Какво правите?
Те са евреи! - Не виждате ли сраженията наоколо?
Имате по-важна работа от убиването на евреи!
Мюлер! Какво правиш тук?
Руснаците ни притискат, а тези убиват жени и деца.
Евреи. - Убийте ги!
Никой да не стреля!
Не решаваш ти. - Стига убийства!
Лейтенанте! Кои са тези хора?
Еврейски проблем. Защо ги защитаваш?
Оставете евреите! Руснаците са навсякъде.
Обградили са ни и избиват немци!
Лейтенанте, пуснете тези хора.
Изпълнявам заповедите на полковник Айхман.
На Айхман?! Айхман избяга, глупако.
Сега аз командвам. И ми трябват мъже да бранят града,
не да убиват невинни деца и жени!
Връщайте се на поста си!
Веднага!
Веднага, лейтенанте.,
Елек! - Не!
Елек, ела с нас в Стъклената къща.
Елек!
Не!
Дръж се! - Недейте,
Елек!
Обичам те. - И аз те обичам.
Моля те! Не!
Не ме оставяй. Моля те, Боже!
13 години по-късно
Ню Йорк, 1957 г.
Може ли баба да покаже Рахел и Жофи на приятелките си?
Разбира се, мамо. - Елате.
Прекрасна сватба на сина ти. - Благодаря.
Извинете.
Искам да вдигна наздравица за прекрасната си съпруга.
За Мария! - За Мария!
Аз съм благословен с много неща.
Имам добри приятели, семейство.
Някои от вас знаят, че родителите ми бяха убити във войната.
Бях дете и...
... нямаше къде да отида. Но един човек...
... ме спаси и ме заведе в сиропиталище в църква.
След войната бях осиновен
и новите ми родители ме доведоха в Америка,
където ме отгледаха като свой роден син.
Научиха ме да ценя живота, истината...
... и щастието.
Баща ми не би искал да казвам нищо, но...
Знам, че не само аз бих искал да му благодаря.
Истината е, че аз и...
... хиляди други нямаше да сме живи днес,
ако не беше той.
Ако не беше баща ми,
Елек Коен.
Гледайки лицата на тези, които оцеляха,
си спомням онези, които загубихме.
Близки, приятели и много други.
Носим ги в себе си и така остават вечно живи.
Обичам те. - И аз те обичам.
Филмът е вдъхновен от смелостта на Пинхас Розенбаум,
чиито паспорти и акции спасяват живота на хиляди.
Членовете на семейството му са убити в Освиенцим
заедно с още 500 000 унгарски евреи.
Полк. Скорцени се предава на американската армия.
След дело и отмяна на смъртната присъда
той умира през 1975 г.
Дитер Вислицени е обесен през 1948 г. за военни престъпления.
Ференц Салаши е обесен през 1948 г.
За военни престъпления и държавна измяна,
Кап. Коварч е обесен през 1946 г. за военни престъпления.
Адолф Айхман бяга в Аржентина
и по-късно е заловен от израелски агенти,
Осъден е за престъпления срещу човечеството
и е обесен през 1962 г.
Регент Хорти и синът му са държани в немски затвори
до след края на войната. Не се връщат в Унгария
и умират в Португалия през 1957 г. и 1993 г.
Карл Луц създава швейцарската легация - Стъклената къща,
и е почитан за спасените от него хора. Умира през 1976 г.
След войната г-н Розенбаум рядко говори за подвизите си.
Умира през 1980 г., а жена му - през 2010 г.
След тях остават трите им деца.
През 2005 г. този мемориал от бронзови обувки е открит
в Будапеща в памет на жертвите,
убити при терора на нацистите и ПКС.
Режисьор МАРК ШМИДТ
Сценаристи: КЕНИ ГОЛД РИЧАРД ЛАСЪР, ДЖАК СНАЙДЪР
Оператор ДИИЙН КЪНДИ
Превод и субтитри КАЛИНА КИРИЛОВА
ТВ рип субтитри от JJD @ 2021 YavkA.net