ПО ДЕЙСТВИТЕЛЕН СЛУЧАЙ
29 МАЙ 1945 ГОДИНА
ТРИ СЕДМИЦИ СЛЕД ПАДАНЕТО НА РАЙХА НА ХИТЛЕР
ПОСЛЕДНИЯТ ВЕРМЕЕР
Прости на този човек, осъден за сътрудничество с врага.
Нека Бог се смили над душата ти.
Амин.
Мирно!
За стрелба! Прицели се!
Огън!
ГАЛЕРИЯ "ГОУДСТИКЕР" АМСТЕРДАМ
Пристигна ли? Тук ли е? - Снощи.
Добра работа с офортите. - Живея, за да ви угаждам.
На бюрото има подарък. Череши.
Ще се постарая да не ги изяждам, преди да се прибера.
Холандски евреин с канадска униформа.
Капитан. Капитан Пилър.
Кой го пусна тук?
Декър, това е Мина. Мина, Декър.
Здравей. Приятно ми е. - Здравейте.
Бяхме заедно в съпротивата.
Той на нищо не се съпротивлява без моя помощ.
Работиш със съюзниците? - Да.
Всичко тук е било откраднато.
Моята задача е да разбера кой го е взел и кой го е продал на нацистите.
Искам да избегна намесата на правосъдното министерство,
те преследват свои цели, ето защо се нуждая от теб.
Трябва ми доверен човек.
Готов съм на всичко за стар приятел. Трябва ли да нося униформа?
Да. Това е един от плюсовете.
Намериха това току-що в тайната колекция на Гьоринг.
"Христос и прелюбодейката". Това е Вермеер.
Вермеер! - И... Намерихме писмо.
Беше в сандъка.
Ходил съм на една изложба там.
Пих шампанско, ядох пушена сьомга и видях много ужасни картини.
С кои германци се запознахте там?
Ръкувах се с един-двама.
Свинете бяха навсякъде. Не можеш да ги избегнеш.
За мен не беше проблем. - За мен също.
Аз съм приятел на принц Бернхард и на правосъдния министър.
Това е чудесно за вас,
но аз не работя за правителство, което се покри в кризата.
Декър, седни, ако обичаш.
Праща ме Съюзническото командване.
Което скоро ще предаде властта в ръцете на правителството.
Но не днес.
Ако си губя времето с вас,
колаборационистите, с които сте пили шампанско, ще се изплъзнат.
Боя се, че трябва да ви...
В това писмо собственикът на галерия "Гоудстикер"
ви посочва като гарант за произхода на картина на Вермеер...
Не съм колекционер.
...преди райхсмаршал Херман Гьоринг да я купи.
"Христос и прелюбодейката" току-що бе открита във вагонетка
в австрийска солна мина.
Характерното при Гьоринг е,
че е водил подробен опис на придобивките си.
Разкажете ми за това писмо.
Беше услуга.
Името ми е уважавано.
Просто написах, че гарантирам за произхода на картината,
за да се продаде.
Защото е била открадната от евреите?
На кого правехте услуга?
Кой ви донесе картината?
Хан ван Меегерен.
Хан ван Меегерен? - Същият.
Капитан Джоузеф Пилър от временното правителство.
Моля, заповядайте. - Благодаря.
Очаквахте ли ни?
В тези времена очакваме всичко.
Свирите ли?
Вече не.
Да ви предложа питие? - Да.
Не, благодаря.
Не?
Сам ли живеете тук?
За момента. Наскоро се разведох.
Сега това е домът на жена ми.
Тя е във Франция, а икономката се върна в Утрехт.
Войната е била благосклонна към вас.
Имах късмета да продам серия фламандски примитивисти,
преди да избухнат боевете. - Значи сте търговец?
Художник и любител на изкуството.
Но се възползвам от възможностите, разбира се.
Какво правихте по време на войната? - Опитвах се да оцелея като всички.
Липсата на шампанско трябва да е била опустошителна.
Не колкото липсата на черен хайвер. Да седнем?
Не. Ще се разходим.
Да взема ли палто?
Не питахте защо съм тук.
За мен в живота, както и в изкуството,
е по-добре да не разваляме изненадата.
Или пък изобщо не сте изненадан.
Ще вървим ли?
Харесвате ли Йоханес Вермеер? - Разбира се.
Не отстъпва на Рембранд, превъзхожда Халс.
Малко не му достига, за да е равен на Микеланджело и Да Винчи.
Ами тази? "Христос и прелюбодейката".
Как я оценявате?
Без съмнение е шедьовър.
Има я типичната му игра със светлината и цветовете,
но притежава и дълбочина, която отсъства в по-прочутите му творби.
Интересувате се от живопис, така ли?
Не, не, не.
Интересува ме това, че е продадена на райхсмаршал Гьоринг
за милион и половина гулдена,
което е най-голямата сума, плащана някога за произведение на изкуството.
Доказателство, че понякога свинете имат вкус.
Или просто твърде много пари.
Проследих продажбата от галерия "Гоудстикер",
през мрежа ваши сътрудници, до вас.
Трябва да знам откъде сте я взели.
От плячкосана колекция? Евреи, бягащи от Европа?
Господин Ван Меегерен, както знаете,
сътрудничеството с врага е тежко престъпление.
Всеки ден разстрелват хора по улиците.
Всички ще умрем някой ден.
Макар че Вермеер, Халс и Бош ще живеят вечно.
Долавяме посланията им през вековете.
Вие не сте сред тези имена, нали,
господин Ван Меегерен?
Значи сте натрупали състояние по друг начин.
А какво велико дело ще завещаете вие на поколенията, ако смея да попитам?
Ще ви пратя в затвора.
Или на бесилото.
Това е шансът ви за изкупление.
И, вероятно по-важното, за оцеляване.
И все пак усещам, че може би вие сте този, който се нуждае от изкупление.
В изолатора.
Единична дажба. Без посетители.
Фин, ще ми помогнеш ли? - Разбира се.
Вземи ги. - Добре.
Сложи ги тук.
Само аз мога да нарисувам картината, която отчаяно желаете.
И какво желая толкова отчаяно?
Искате възмездие за злото, нали?
Ще имате нужда от мен.
Но искам дребна услуга. Трябват ми бои и четки.
Нека се върна вкъщи. - Ще ги донесат тук.
Тук няма живот, няма вдъхновение.
Вдъхновение ли искате?
За какво ще ви е нужно то, ако счупя ръцете ви?
Пилър?
Следовател Де Клеркс.
От министерство на правосъдието.
Чух, че сте уловили едра риба. Ван Меегерен? Вярно ли е?
Кой ви каза? - Дочух слух. Знаете как е.
Трябва да го разпитаме.
От един отбор сме. Споделяме информация.
От един отбор ли сме?
Когато за последно ви дадох заподозрян, той се изплъзна.
По приятелски канал.
Трябва да ви прекръстят на министерство на удобното правосъдие.
Ние с вас сме само пешаци.
Не е наша работа да гледаме в перспектива.
Разбирам. Тогава гледайте най-вече в краката си.
Извинете. Какъв бяхте преди войната?
Шивач, нали?
Аз съм следовател от 15 години.
Не става въпрос само за картини.
Ван Меегерен може да е финансирал шпионския кръг Абвер
с пране на пари за Райха.
Още една причина да стоите далеч от случая.
Цялото това перчене и самоувереност
са хубава маска, но това не е по силите ви.
Знаете го.
Нямам нужда от разрешение, за да видя Ван Меегерен.
Просто бях любезен.
Затворът попада под съвместна юрисдикция,
а аз имам заповед от холандското правителство
да получа плячката ви.
Ние поемаме оттук.
Правосъдно министерство.
Момчета.
Декър?
Измъкни го оттук!
Време е да се раздвижим. - Какво?
Излизай.
Изведи го оттук.
Насам.
Хей!
Пилър!
Не че не се забавлявах, но какво направихме?
Де Клеркс го иска. Няма да докопа моята риба.
Риба? Колко ласкателно.
Много красиво.
Да.
Великолепно. Мога да рисувам тук.
Е, щом вие сте доволен...
Ще направя списък с пособия.
Асистентката ми знае къде са нещата в ателието.
Имам нужда от уиски.
Ще ви донеса бои. Забравете за уискито.
И не си играйте игрички с мен, моля ви.
Господин Декър има позволението ми да ви счупи краката,
ако се опитате да избягате.
Ще ми заемете ли тефтер и писалка?
Трябва да намерите този човек.
Тео Вайнгаарден.
Защо? Кой е той?
Най-важният играч в тази малка игра.
Искате ли боите си?
Да. И в замяна ще ви разкрия всичко.
Мисля, че Тео е в Амстердам. Трябва да го намерите.
Не го изпускай от очи.
Това е възмутително!
Хан ван Меегерен е изключително важен за случая!
Лакеят му се опита да ми открадне затворника.
Стига!
Къде служихте по време на войната?
Не виждам какво общо има. - Отговорете.
В Лондон. Помагах на страната си, доколкото можех.
Махайте се от кабинета ми.
Благодаря.
Ще се върне. Скоро ще разпуснат командването.
Ами този Тео Вайнгаарден?
Ще го пусна за издирване.
Джо.
Успокой топката.
Няма да ги изловиш всичките.
Обадиха се от правосъдното министерство.
Няма да получиш подарък за Коледа.
Да. Нямаме много време.
Да продължим да търсим Вайнгаарден.
И да притиснем Ван Меегерен.
Аз ще помогна.
Ще се пробваш ли? - Да. Може да го ступам малко.
Не казвам, че ще бъде приятна картинка, но...
А аз си мислех,
че си кротко момиче от Хага.
Да намерим жената на Ван Меегерен.
Да. - Добре.
До утре.
Здравей.
Коя беше тази?
Мина. Асистентката ми.
Помага ми със случая "Ван Меегерен".
Много е хубава.
Нима? Не съм забелязал.
Сигурно облекчава дългите работни дни.
Да поговорим ли за твоите дни по време на войната?
Не е честно, Джо.
Картини ли ще купувате, момчета?
Луди сме по изкуството. Нека видим какво имате.
Затворено е.
Което значи...
Събери си тайфата и се разкарай.
Кажи на шивача, че ще шие затворнически униформи 40 години,
когато приключа с него.
Добро куче.
Да вървим.
Да ви донесем още нещо?
Няма да откажа питие.
Коя е тя?
Асистентката ми Котйе Хенинг.
Запознай се с тъмничаря ми Джоузеф.
Трябва да вървя.
Другия път ще се опитам да донеса уиски.
Ако е възможно.
Не ти е асистентка, нали? Любовница ти е.
По малко от двете.
Донесе боите.
Когато се съблече, какво можех да направя?
Чакайте. Искам да поговоря с вас.
Закъснявам за среща с мъжа си.
Хан знае къде да ме намери.
Всичко е в името на изкуството.
Губим време. - Ти губиш моето време.
Тео Вайнгаарден е неоткриваем.
Сигурно не си чувал за художника Вилем Гилиц Коол.
Не съм.
Създал стотици прекрасни творби преди три века,
но не струват и колкото платната, на които са нарисувани.
Не се интересувам от история на изкуството.
Вермеер, от друга страна, нарисувал едва 30 картини
и всяка струва цяло състояние.
Знаеш ли защо? - Не ме е грижа.
Би трябвало.
Смяташ, че разследваш изкуство, но всичко опира до пари и власт.
Тогава говори.
Някой решава. Прехвален експерт, критик.
Заявява, че това е гениално, че е значимо, че е изкуство.
Така се ражда легендата. И се развива.
Богатите търговци виждат възможност да се престорят на изтънчени,
музеите се бият за произведението и така нататък.
Когато бях малък, баща ми ме биеше, когато рисувах.
Макар че нямах друга страст в живота си.
Понасях побоищата.
При първа възможност се преместих в Париж и рисувах още повече.
Пиех много, спях с твърде малко жени и накрая полудях.
Една бурна нощ, когато се канех да скоча от Айфеловата кула,
небесата пред мен се пропукаха.
Може да е било от абсента, но се кълна, че видях Всевишния.
Бързо се върнах в Холандия
и в трескав творчески бяс рисувах месеци наред, без да спя.
Накрая припаднах.
После ридах дни наред, когато гледах творбите си.
Бях уловил душата си на платното, бях откраднал съвършенство от боговете.
Влиятелен приятел ми уреди изложба в галерията "Бислинг".
Цялата общност шепнеше развълнувано,
че се е издигнал нов, значим творчески глас.
Цял Амстердам беше там.
Още чувам глъчката, усещам парфюма на красивите жени,
които внезапно научиха, че съществувам.
Енергията беше осезаема, а критиците бяха единодушни.
Казаха, че селяшкият ми опит да открия дълбочина е лишен от емоция,
от пророческа визия и душа.
Не искаха просто да ме унищожат, а да стрият костите ми на брашно.
Защо?
Защото не бях потърсил одобрението им по подобаващ начин.
Новите ми почитатели внезапно изчезнаха и всичко свърши.
Така стигаме до "Христос и прелюбодейката".
Музиката е в кръвта ти, нали?
Сигурно си имал своята Айфелова кула.
Не си ли искал цял живот да бъдеш пианист?
Моля те, Ван Меегерен.
Как се сдоби с картината?
Както се сдобих с всички останали.
С помощта на приятеля ми Тео.
Тео Вайнгаарден. Този тайнствен мъж.
Дирк Ханема ще знае къде е.
Кой е този Дирк Ханема? - Тъй нареченият експерт.
Най-виновният от всички критици.
Той е също така и директор на музея "Бойманс" в Ротердам,
което до ден днешен ме озадачава.
Е, Декър, изглежда заминавам за Ротердам.
Вдъхновяващо, нали?
Разкрива ни значението на прошката.
Господин Ханема?
Докато открих "Вечерята в Емаус"
се смяташе, че съществуват само 30 картини на Вермеер.
Превърнаха се в Светия Граал на 20-и век.
Ако има нещо положително в тази война,
то е, че на бял свят може да излязат скрити шедьоври.
Да открия този беше най-великото постижение на живота ми.
Какво да направя за вас, господин...
Капитан Пилър.
Да. Командването ви ни създава работа.
Какво ви води тук? - Тео Вайнгаарден.
Евреин сте, нали?
Да. Това проблем ли е за вас?
Това, което сполетя хората ви, е трагедия.
Хората ми?
Нима не сме холандци?
Тео Вайнгаарден. Ето.
Познавате ли го?
Провален художник, не особено добър търговец.
Защо сте търсили услугите му?
Беше компетентен реставратор. Изпълни поръчка преди време.
Какво мислите за Ван Меегерен?
Треторазреден художник, изключителен опортюнист.
Общуваше ли с немците, които се навъртаха в арт кръговете?
Бих се изненадал, ако не е общувал. - Защо?
Той е егоцентрик и коварен демон.
Приятен ден, капитан Пилър.
Дяволска пикня!
Остана само терпентин благодарение на приятелите ви нацисти.
Заблудили са ви. Нямам приятели.
Виждам защо.
Това май става за пиене.
Най-силният ми разтворител. Опитайте го.
Ще ви отвори втори анус.
Би било интересно.
Идете в къщата ми. В избата има запаси от уиски.
Донесете два сандъка, ще ви науча как се пие.
Ако отида до къщата, ще избягате.
Диаболичният ми план е разкрит.
Нямам намерение да бягам.
Толкова глупав ли изглеждам?
Не, разбира се.
Хора като вас направиха за тази страна повече от всеки друг.
И още как.
Какво рисувате?
Избавлението си. Още не знам.
Обектът винаги е загадка за мен.
Намирам го за освобождаващо.
Да се разголиш напълно
и някой да те рисува
щрих по щрих.
Разбирам. - Тео вероятно беше влюбен в мен.
Каза, че имам вечно холандско лице, достойно да краси класиките.
Това беше неговият начин да ме вкара в леглото.
Тео ли ви запозна с Хан?
Така мисля.
Да. Май беше той.
Каролин.
Идеален избор за теб.
Хан обича да ме рисува.
Понякога... Понякога дори не се докосваме.
Не се налага.
Съпругът ви не възразява ли?
Хан мисли, че дълбоко в себе си
всички мъже фантазират как други мъже прелъстяват съпругите им.
Или жени.
Хан разбира човешката природа по-добре от всеки друг.
Затова ли германците бяха привързани към него?
Всички харесват Хан. - Фотографът!
Той е... - Пет! Хайде!
Той е душата на купона. - Четири! Три!
Кои немци посещаваха събиранията му? - Две! Едно!
Не съм казала такова нещо.
Вижте... Не знам нищо за "Христос и прелюбодейката".
Нито за германците.
И нямам представа къде е Тео.
На кого се доверява Хан?
На себе си, на мен и на жена си. Бившата си жена.
Йохана. Къде е тя?
Някъде във Франция.
Умори се от неговата жизнерадост.
Но той й даде всичко. Къщите, парите...
Кой мъж оставя на жена си цялото си състояние?
Какво научи?
В зависимост от това кого питаш,
той е или сатана, или светец.
Може да открия нещо в бележниците на Тео Вайнгаарден.
Разгледай и некролозите.
Добре. След като приключа с пощата.
Благодаря ти.
Ало?
Декър?
Тук съм, Пилър!
Върви към мен.
Стоп!
Сега две крачки вдясно... Ляво!
Още една. Не толкова широка. Върни се малко.
Тук ли? - Да.
Да? - Сега върви бавно към мен.
Просто върви.
Това ще ти трябва.
Колко са? - Не знам.
Проговориха ми, затова ти се обадих.
Съвестта е ужасен недостатък.
По-късно ще бъдем възнаградени.
И още как! Приготвил съм два сандъка с алкохол.
Не, не, не. - Какво?
Няма да вземем нищо. - Ще го оставим да гние?
Или ще го подарим на някой кретен? Това е пиячка!
Първокласна пиячка! - Ти вече си пил достатъчно.
Предостатъчно.
Само глътка, за да се уверя, че не е илюзия.
Напоследък ме спохождат илюзии. Теб също, нали?
Алкохолът няма да ти помогне.
Може пък да помогне.
Ще върне частица от стария свят. Ще ни помогне да се приспособим.
Жена ти се обади. Да й звънна ли? Какво да кажа?
Кажи й, че ще закъснея. По-късно ще се разправям с нея.
Нова година преди две години. Беше страхотна нощ.
Не се съмнявам. Кой кой е?
Вляво от мен е Котйе.
Жена ми Йохана е вдясно от мен. Бившата.
Ван Щайвесанде вече го познаваш.
Другите са приятели на приятели.
Ами този до блондинката?
Швабата, който я е прегърнал?
Нямам представа.
Сигурен ли си?
Виж му лицето и престъпната прическа.
Не бих се ръкувал с такъв.
Помниш, че не сте се ръкували?
Толкова си буквален! Намери ли Тео вече?
Сега не искам да говоря за фантоми.
Искам да говорим за нацисткия шпионин,
който вдига тост за твое здраве на снимката.
Партитата ми са оживени.
Предлагам безплатно пиене, опиати и леки жени,
а онази нощ имаше по много от всичко.
Не е влязъл наслуки през вратата, нали?
Кой го доведе? - Не знам.
Йером. Може да е бил Йером.
Йером Хайдйен? - Да. Какво значение има?
Виж колко красиви жени,
а ти искаш да говорим за някакъв свинар от Мугендорф.
Май проблемът ти не е само с пиенето.
Този свинар от Мугендорф се казва Херман Кемпф.
Офицер от немското разузнаване,
който вербуваше холандци да шпионират за него.
Херман Кемпф струваше скъпо на холандската съпротива.
Аз съм творец, не шпионин.
Защо скри снимката? - Не съм аз.
Може би Йохана я е скрила. - Кемпф идва на твое парти.
Малко след това получаваш милион и 600 хиляди гулдена
от Херман Гьоринг - много повече от цената на Вермеер.
Защо? Защото нацистите са щедри?
Не. Защото са самовлюбени.
Хитлер имаше две картини на Вермеер.
Гьоринг искаше да изпревари фюрера.
Искаше да притежава законно най-ценната картина на света.
Трябваше да си плати. - Или ти е платил
за нещо повече от картината.
Какво?
Пари за нацистките шпиони в Холандия
зад паравана на света на изкуството.
Йером, Пилър е.
Един момент.
Нека се облека.
Добър вечер.
Защо не ни каза за връзката си с Ван Меегерен?
Получихме потвърждение,
че си ходил на купоните му с Кемпф.
Били сте приятели.
Дръж приятелите близо, а враговете - още по-близо.
Така постъпвах с нацистите.
Така ли постъпи с Кемпф?
Държеше го наблизо? Носеше му череши от градината?
Говоря най-общо.
Ван Меегерен ме е натопил.
Има сметки за разчистване. - Какви?
Чул е какво съм казал за него.
Той е провален художник и пияница.
Глупости. Основал си клуб, нали?
Предавал си информация и картини в Берлин.
Пълнили са ти джоба и са ти оставили къщите.
Не! - Работил ли си с Тео Вайнгаарден?
Имате техните очи.
Приковани в кръстоносния поход.
Няма да ме чуете.
Търсите кого да приковете на кръста.
Много интересно оръжие, нали?
Немските офицери носят такива пистолети.
И всички тези пари...
От Коледния клуб, нали?
Признай си, и ти гарантирам справедлив процес.
Процес? Сякаш няма да ме разкъсат на улицата!
Като предател!
Кажи ми истината, и обещавам да ти помогна.
Говори!
Джо? Какво има?
Познаваш Хан ван Меегерен.
Ходила си на негово соаре. - Бях на много партита, Джо.
Знаеш го.
С Кемпф? - Да, с Кемпф.
Какво е това? Какво искаш да ти кажа?
Кажи ми истината.
Истината?
Истината е, че рискувах живота си всеки ден, за да оцелея,
а ти замина.
Не съм заминал.
Присъединих се към съпротивата, трябваше да се крия.
Евреин съм, забрави ли?
Ако бях останал, щях да застраша семейството.
Ти какво направи?
Ходеше на соарета,
облечена като курва.
Не можем да продължаваме така.
Трябва да се махна от града. Отивам у баща си.
Добре.
Правиш го от шест часа.
Не се ли уморяваш?
Вдъхновението е мимолетно. Не бива да се пилее.
Боята е просто прах,
но съчетана в съвършена хармония, се превръща в шедьовър,
който ще надживее войни, цивилизации, дори планините.
Нищо не ни доближава повече до Бога, приятелю.
Това е игра.
Точно така. Децата знаят тайната, а ние с възрастта я забравяме.
Връщаме се обратно чрез алкохола, болката, лудостта и самоунищожението.
Историята на живота ми.
Войната ти липсва, нали? - Липсва ми тръпката, да.
Харесва ми, че страната ми е мирна.
Защо не нарисуваш нещо?
Какво ще кажеш? Ще ти направя палитра.
Дадено. Ще ти нарисувам шедьовър.
Погледни.
Да.
Още не е довършена.
Малко е детинска. - Това исках да кажа.
В картината има истина, затова е въздействаща.
Х.В.М.
Твоят докер го нарисува.
Ужасно.
Но не можеш да откъснеш очи, нали?
Нямам никакъв проблем да откъсна очи.
Защо те напусна жена ти?
Тя се омъжи за художник.
Но аз станах заможен човек.
И спиш с половината град, нали?
Е, да.
Твоята жена напуска ли те?
Да.
Взаимно се напускаме.
Не е лесно.
Но бракът е противоестествено състояние.
На хората им е трудно да го приемат.
Знаеш ли?
Харесваше ми да съм женен,
но войната ни унищожи.
Войната свърши.
Но нацистите са още в дома ми.
Или поне призраците им.
Жена ми се хванала на работа
като секретарка на немски офицер.
Офицерът е Херман Кемпф - мъжът, с когото не си се ръкувал.
Така предаваше информация на съпротивата.
Биваше я.
Дори много. Усилията й спасиха много хора.
Германците й вярваха.
Но това доверие трябваше да бъде спечелено.
Трябвало е да спи с него, за да не се усъмни.
Никога не съм я питал.
Помолих я да напусне.
Но само веднъж.
И сега?
За нея миналото вече не съществува.
Изряза го като тумор.
Сигурно си вършил неща в съпротивата,
за които не разказваш на жена си.
Трябва пак да свириш на пиано. Изкуството лекува душата.
Времето изтича.
Картината е почти завършена. Искам да ти я покажа.
Искаш ли питие?
Това е...
От колекцията на Ван Меегерен.
Джо.
Бива си го.
Бутилката е празна.
Да, вероятно е така.
По-добре да повървим.
Предложи ми да стана шпионка. - Де Клеркс?
Каза да помисля за бъдещето,
защото Съюзническото командване си тръгва.
Какво отговори?
Казах, че трябва да помисля.
Трябва да мислиш за бъдещето си.
Знам.
Тук живея.
Какво правиш там в тъмното?
Чакам светлините.
Чакаше ли ме?
Да, мисля, че да.
Това ли е мъжът ти?
Да.
Когато умря, аз не плаках.
Не можах.
Не чувствах нищо.
Като изтръпнала.
После войната свърши, Съюзниците дойдоха, а аз продължих.
Просто така.
Боях се, че повече няма да изпитам нищо.
Сега виждам надежда.
За всички ни.
Не знам.
С Леез сме като непознати.
Просто...
Уморен си. - Да, така е.
Искаш ли да полегнеш?
Да, бих искал.
Ще легнеш ли до мен?
Да.
Скоро ще съмне.
Да.
Ще почакаме.
Да?
Съжалявам, шефе. Твърде много са.
Затворено е. Разкарай се.
Пусни Пилър.
Ето го и него.
Издъни се, Пилър.
Танцът на слон в стъкларски магазин вбеси началството.
Галерията е собственост на холандското правителство.
Слушай... - Не, не, не.
Не искам да слушам доводите ти.
Приключвам случая.
Ще предложиш сделка на Ван Меегерен, нали?
Да.
Прав си. Ще му прережа гърлото.
Ще дадем кръв на хората. Нали това искаше?
Той е почетен нацист. Нека увисне с останалите.
Мислех, че има високопоставени приятели.
Има. И всичките искат главата му на тепсия.
Стига. Къде е той?
В затвора, където му е мястото. "Къде е?"
Настанил си го като в скъп хотел.
Пари ли ти предложи?
Колко струва да купиш Джо Пилър? Колко?
Пусни ме! Пусни ме!
Изхвърлете го!
Фуражката ми.
Много мило.
За теб още има работа тук, стига да искаш, скъпа.
Джо.
Хайде.
Беше ми в ръцете!
Сега е в онази тъмница. Не мога да го пипна.
Вече нямаме юрисдикция.
Разпуснаха отрядите за охрана.
Нищо не мога да направя. - Няма на кого да се обадите?
В очите на правителството вече не сме освободители.
Сега сме дразнител, който пречи на Холандия.
Може би е време да продължим напред.
Ван Меегерен ще плати за стореното. Нали това искаше?
Благодарение на теб пипнахме друг.
Помогнете ми!
Помогнете ми.
Помощ!
Помогнете ми!
Предател!
Помогнете ми!
Мирно!
На прицел!
Огън!
Благодаря, дядо.
Джоузеф.
Довиждане. - Довиждане, татко.
Грижи се за себе си. - Да, сър.
Обещай ми нещо.
Грижи се за мама. - Обещавам.
Обещаваш ли? - Да.
Една целувка?
Министерството се оплака.
Здравей.
Бих те прегърнал, но...
Аз...
Може ли да повървим?
Да.
Ето къде съм сега.
Правителството ме заля с катран.
Поне дишаш чист въздух.
Знам, че нямах право, но не обичам недовършени пъзели,
затова взех със себе си бележниците на Тео Вайнгаарден,
за да ги огледам.
Мисля, че открих нещо. Може ли да ти покажа?
Да.
Помниш ли я?
Портрет на Котйе Хенинг от Тео Вайнгаарден.
Да.
Знаеш ли, че е умрял преди три месеца в Белгия?
Това вече няма значение.
Погледни сега тази.
"Момичето с перлената обеца" на Вермеер.
Именно.
Виж тази.
Не ми е позната. - Също Вермеер. "Усмихнато момиче".
Знаели са, че е негова, докато е бил още жив.
Тази е открита през 1926 година
и автентичността й е потвърдена през 1928 година от Ханема.
Сега е в Националната галерия във Вашингтон.
Добре. Защо ми ги показваш?
Какво виждаш?
Виждам две жени.
Погледни лицата.
Виж. Като сестри са.
Почти еднакви.
Е, и? Някой е приличал на Котйе Хенинг преди 280 години.
Не. Картината не е на 280 години.
Това е Котйе Хенинг.
Твърдиш, че е фалшива.
Това е Котйе Хенинг,
нарисувана в стила на Вермеер от Тео Вайнгаарден.
Той няма достатъчно талант.
Знам кой може да ни помогне.
Мина!
За теб може да е рано за сън,
но за мен отдавна е време. - Може ли да влезем?
Един момент. Жена ми.
Регистриран адвокат ли сте?
Кой е този, Мина?
Това е Джоузеф Пилър. Той е добър човек.
Разбирам.
Регистриран адвокат съм, да. Но не съм практикувал от...
Нает сте. - Нает ли? Но, драги...
Предлагам ви дванайсет купона за храна.
Документите ми.
Това е асистентът ми Якоб.
Миришете на нафталин. Кога го носихте за последно?
На сватбата си. Казвам се Джоузеф.
Не пускат никого при него.
Тук вече се разпорежда холандският закон, а не военният, нали?
Господин Ван Меегерен има право на защита
и аз съм адвокатът му.
Ако ми откажете достъп, отивам при съдията
и ще настоявам за прекратяване на случая.
Извикайте някого и му кажете това. Веднага!
Много добре.
Картината, която си продал на Гьоринг,
"Христос и прелюбодейката",
не е на Вермеер.
Фалшива е. Ти си я нарисувал.
Най-после.
Защо просто не ми каза?
Щеше ли да повярваш?
Експертите щяха да кажат,
че е невъзможно да се подправи Вермеер,
а аз исках да откриеш истината сам.
Така е най-добре, нали?
Каква е ролята на Тео?
От него научих важна част от процеса.
Той е свидетелят ми. Намери ли го?
Съжалявам да го кажа, но Тео е починал.
Как? Знаеш ли? - Не зная как.
Значи нямаше шпионска мрежа?
Сигурно е имало. Не знам.
Аз съм просто художник, който откри призванието си да имитира майсторите.
Хубавичко преметнах нацистките свини.
Знаеш ли кое е най-хубавото?
Експертите величаеха творбите ми,
наричаха ги най-изключителните произведения.
Тео се гордееше с това.
Как ще докажем всичко, след като Тео е мъртъв?
Той ми я запази.
Имаме картината.
Добре. - Прилича на Вермеер.
А е нарисувана преди две седмици.
Точно така. Но трябва да се направи нещо.
С Тео усъвършенствахме формулата.
Заблуждава тестовете на експертите,
за да потвърдят автентичността на картината.
Може да не е достатъчно.
Защо? - Мислиш ли,
че собствениците на шедьоврите ще признаят, че са фалшификати?
Трябва да докажем, че само една е фалшива.
А експертите, проверили картините,
чиято репутация ще бъде съсипана?
Ще изчакате ли секунда?
Мислиш ли, че експертите ще ти помогнат?
Не искам тяхната помощ. Искам твоята.
Идете в мазето. Всичко необходимо е там.
Затваряй.
Добре.
Щайвесанде, Вайнгаарден.
Да.
"Христос и..."
"Христос и прелюбодейката". - Да.
Няма смисъл. Не мога да запомня.
Когато си спомня, не мога да го кажа.
Превръщам се в пелтечещ глупак.
Не е нужно да помните. Аз ще запомня. Аз ще говоря.
Искам само да ме насочвате в юридическите процедури.
Пише да не я жалим.
Моля ви, намерете някой друг.
Само на вас имам доверие.
Не защитавате кариерата си.
Защо толкова ви е грижа за този човек?
Не ме е грижа толкова за човека, а за факта, че е невинен.
Как да го оставя да умре?
Как ще погледна сина си после?
Това няма да ти хареса.
Твърдят, че си укривал Ван Меегерен от властите.
Де Клеркс те превърна в мишена.
Де Клеркс. Тъжно малко човече.
Предател!
Декър, спри!
Хенрикус Антониус ван Меегерен.
Обвинен сте в сътрудничество с врага по време на война.
Как пледирате?
Невинен, господин съдия.
Много добре.
Продължете.
По благоволението на съда, аз съм прокурор Маартен Воонинг.
Правителството ще докаже, че господин Ван Меегерен е виновен
в продажбата на холандски национални съкровища на Райха
с цел лична облага
и подпомагане на окупационната власт.
Тежко престъпление, за което заслужава най-тежкото наказание.
Благодаря ви.
Аз съм капитан...
Аз съм капитан Джоузеф Пилър.
Ако съдът благоволи.
Аз съм капитан Джоузеф Пилър.
Адвокат ли сте, господин Пилър?
Не, господин Бакер до мен е адвокат.
Но съм разследвал господин Ван Меегерен по-дълго от всеки
и стигнах до извода, че е невинен.
Ето защо бях помолен от обвиняемия да говоря от негово име.
Много добре. - Ще докажем,
че господин Ван Меегерен не е колаборационист,
а патриот,
измамил нацисткия режим и измъкнал цяло състояние от хазната им,
като им е продал фалшив шедьовър.
Колко ти плати, Пилър?
Тишина.
Господин Воонинг.
Господин Хенрикус ван Меегерен.
Ще спестим време, ако ме наричате Хан.
Много добре. Познавате ли тази разписка?
Надявам се, това е подписът ми.
Кажете на съда за какво се отнася.
Разписка за продажбата на "Христос и прелюбодейката".
Продали сте я на втория по ранг нацист в Райха
за поразителната сума от милион и шестотин хиляди гулдена.
Да. Уникална картина.
Няма данни някой да е платил повече за произведение на изкуството.
Ако бях предложил отстъпка, щеше да се усъмни, че е фалшива.
Йоханес Вермеер е един от най-великите художници в историята.
Искате съдът да повярва, че вие -
човек, който не е продал и една картина със своето име,
е рисувал по-добре от Майстора от Делфт
и е заблудил най-големите експерти в областта?
Добре казано, сър.
Остава само да отговоря с "да".
Призовавам Дирк Ханема.
Господин Ханема, представете се.
Директор съм на музея "Бойманс" от осем години.
Преди това бях търговец в шест от най-изтъкнатите галерии в страната
и главен критик в "Недерландер".
Колко картини сте проверили досега?
Стотици.
Имаше ли сред тях фалшификати? - Много.
Лесно се разпознават.
В редки случаи техниката е прилична,
но химическият тест за определяне на възрастта е непробиваем.
Вие сте сред експертите, проучили "Христос и прелюбодейката".
Точно така. Много старателно.
Може ли да е фалшификат? - Категорично не.
Това е ваше мнение.
Консултирах се с шестима експерти,
които прекараха два месеца с картината,
реставрираха я
и стигнаха до същото заключение. - Какво е то?
Йоханес Вермеер е нарисувал "Христос и прелюбодейката" през 1660 г.
Познавате ли обвиняемия?
Пътищата ни са се пресичали в средите на изкуството.
Има ли вероятност да е създал копие на Вермеер?
Никаква вероятност.
Това е нарисувано от обвиняемия по време на продажбата на "Прелюбодейката".
Изкуството на господин Ван Меегерен носи
първично, почти порнографско послание.
Да се вярва, че двете творби са дело на един човек, е фантазия.
Благодаря.
Господин Пилър?
Преди десет години сте открили друга изгубена творба на Вермеер.
Така ли е? - Да.
"Вечерята в Емаус".
Тя ви е направила прочут, нали?
Може да се каже.
Смята се за най-великото постижение на Вермеер.
Господин Ханема, помогнете ми да разбера.
Вермеер е нарисувал 30 картини през 17-и век
и нито една нова творба не е открита в следващите 250 години.
После внезапно се появяват шест нови картини за шест години
и всички те са свързани с един човек -
господин Ван Меегерен.
Това ми говори,
че господин Ван Меегерен е взел картините от един източник.
Вероятно семейство,
което отчаяно е искало да избяга от Европа преди войната.
Може би евреи.
Появи ли се поне един член на това тайнствено семейство?
Понякога е трудно да докажеш произхода си по време на война.
Значи отговорът е "не".
Как определяте дали една картина е оригинал или фалшификат?
Дълбока интуиция, която не може да се опише с думи,
последвана от анализ на техниката на художника,
композицията и цветовата палитра.
Ако издържи на тази проверка,
последният арбитър е тест с алкохол
на малка част от платното.
Маслените бои съхнат и се втвърдяват.
Това отнема десетилетия, понякога век.
Ако боята се разтвори, значи е фалшификат. Нека ви демонстрирам.
Уверявам ви, че е безопасно.
Няма боя, няма фалшификация.
И тази техника е напълно сигурна?
С маслените бои е невъзможно да измамиш времето.
Благодаря, господин Ханема.
Дами и господа, "Вечерята в Емаус".
Стана моя страст,
след като критици като Дирк Ханема съсипаха кариерата ми.
Значи ги нарисувахте за отмъщение?
Заедно с някои други, които не са тук.
Висят в Райксмузеум, в "Бойманс",
дори в Националната галерия
в американската столица.
Не ги нарисувах за отмъщение,
а за да внеса повече красота в този свят, повече Вермеер.
Не е достатъчно.
Кажете ми как излъгахте теста, който господин Ханема показа.
Тестовете с алкохол винаги вземам с отличие.
Отговорете на въпроса.
Използвам най-обикновена пластмаса, наречена бакелит.
Изобретена през 1908 година, първата пластмаса.
Когато се нагрее, имитира съвършено
твърдостта и консистенцията на стогодишна боя.
Господин Ханема може да я пои с алкохол цял ден,
няма да успее да я изтрие.
С какви трудности се сблъскахте?
Бакелитът се смесва с багрилото
и това затруднява композицията.
И после? - Трябва да се намери платно и рамка
от същата епоха. Почти невъзможно е да се имитират.
След почистването на платното
трябва да създам безспорно оригинална творба.
Изучавал съм щрихите на Вермеер една по една.
Знам какъв натиск е упражнявал,
как е движил китката,
дори какъв косъм е избирал за четките си.
Знам как е смесвал боите
и как е пресъздавал светлината.
И се опитахте да имитирате гения?
Нещо повече. Трябваше да втъка настоящето в миналото,
да превърна зрителя свой съучастник,
за да заблудя не само ума, но и сърцето.
Погледнете плетачката. Нима е от времето на Вермеер?
Не. Тя е момиче от джазовата епоха. Възбужда ви, нали?
Ако се вгледате отблизо в младата дама,
ще познаете лицето на Грета Гарбо.
Гьоринг не е изключение.
По време на олимпийските игри през 1936 година проучих вкуса му
и нарисувах "Прелюбодейката", за да му дам един нацистки Иисус.
Той мислеше, че гледа 300-годишна картина,
но беше като Нарцис, загледан в собствената си вечност,
в своя хилядолетен Райх.
Не му хрумна, че картината е фалшива.
Какво мислите за фашизма, господин Ван Меегерен?
Дълбоко го ненавиждам.
Всеки фашист заслужава да бъде измамен.
Благодаря ви.
Всички тези постижения...
И няма нито един човек, който да потвърди.
Имаме само фантастичната ви история
срещу фактите на експертите.
Обявихте, че мразите фашизма,
но сте членували
във фашистката Обединена партия преди войната.
Беше просто... - Председателят на партията
ви описва като "един от най-добрите съвременни художници,
мотивиран от отдаденост към принципите,
а не от желание за материална облага...
Не бяха нацисти. Бяха елитът на обществото.
Именно те приветстваха нацистите, когато нахлуха.
Можеха да си позволят да поръчват портрети,
а аз трябваше да оцелявам като млад художник.
Премълчал ли си още нещо?
Не. Щях да ти кажа и това, ако си спомнях тези безсмислици.
Спечели залата!
Влезе им под кожата.
Сега Воонинг те дискредитира напълно.
Има и нещо друго.
Воонинг е намерил бившата ви жена във Франция.
Ще я изправи на скамейката.
Това...
Това е добра новина.
Наистина добра новина.
Бившият ви съпруг ви е отстъпил почти цялото си имущество.
Така е. - В какво се състои то?
Не съм сигурна.
Четиринайсет къщи,
седем парцела в Ларен,
две жилища в Девентер,
шато в Монако,
567 недвижими имота в Амстердам,
както и милиони гулдени, натъпкани под дъските в дома ви.
Правилно ли ви звучи?
Предполагам.
За протокола, повечето недвижими имоти
са купени по време на окупацията
след продажбата на "Христос и прелюбодейката".
Бившият ви съпруг някога намеквал ли е,
че картините на Вермеер, Халс и Де Хок, които продава,
са нарисувани от самия него?
Не.
Но той е напълно способен да ги нарисува.
Когато си втълпи някоя идея, става непреклонен.
Вярвам, че талантът му е несравним.
Той е гений.
Познавате ли тази снимка?
Това е от соаре малко преди развода.
На соаретата ви са идвали немци.
Рядко, но се случваше.
Благодаря. - Бяха навсякъде.
Бяхте ли женени, когато той членуваше в Обединената партия?
Да.
Кажете защо се записа в нея.
Беше отдавна.
Рисуването на портрети е един от малкото начини за художника да се издържа.
Мъжът ви вярваше ли в доктрината на партията?
Бившият ми съпруг е аполитичен, апатичен агностик.
Сещам се за още прилагателни.
Но не му е мястото. - Благодаря.
Вие ли сте асистентка на господин Меегерен?
Да.
И негова любовница.
Близки сме в професионален и в личен план.
Били сте му довереница години наред. - Да.
Бихте ли го описали като човек, който се перчи
и държи да бъде забелязан и признат?
Кой творец не е такъв?
Виждали ли сте го да подправя картина на Вермеер?
Да.
Много пъти.
Знаете ли, че ги е продавал за огромни суми?
Разбира се. - Това ви прави съучастница.
Разбирам.
Ами тази? Видяхте ли го да я рисува?
Да. - През 1939 г. в ателието си в Амстердам?
Да.
Хан ван Меегерен е прекарал цялата 1939 година във вилата си във Франция.
Ако не съм видяла тази... - Нямам повече въпроси.
Господин Пилър?
Въпроси за госпожа Хенинг?
Не.
Ще продължим утре.
Продължете, господин Пилър.
Имаме едно последно доказателство.
Добре, но побързайте.
Призоваваме Дирк Ханема.
Господин Ханема, познавате ли тази картина?
Да, наскоро ми беше донесена за анализ
от Съюзническото командване.
Какво е мнението ви?
Подложих я на обичайните тестове...
Нося писменото ви изявление.
"Картината, озаглавена "Момчето Иисус в храма"
е ранна творба от библейската серия на Вермеер.
Картината по наша преценка е на 280 години
и представлява важна находка."
Написахте ли го? - Да. И го твърдя.
Не прекарахте много време в анализ, нали?
Очевидно е част от библейската серия.
Успях да ускоря процеса...
Нека се отбележи,
че господин Ханема вече наддава за тази картина
и се надява да я купи за галерия "Бойманс".
Какво значение има?
Господин съдия, тази картина е на по-малко от година.
Нарисувана е от господин Ван Меегерен, докато беше затворен
в галерията "Гоудстикер".
Пълни глупости.
С колегите присъствахме на целия творчески процес
от начало до край, без да подозираме за целта му.
Господин Ван Меегерен нарисува картината, за да спаси живота си.
Твърдите, че вие сте я представили на господин Ханема за анализ?
Не. Направи го асистентката ми Мина Холмберг през Съюзническото командване.
Но преди това завършихме процеса.
Какво значи това?
Господин Ван Меегерен нарисува картината,
а с господин Декър му помогнахме да я състари.
Процесът е сложен,
но, както виждате, много убедителен.
Още една фантасмагория!
Ако позволите, моля съдът да обърне внимание
на втората фигура отляво. Това е капитан Джоузеф Пилър -
моят тъмничар, когото нарисувах в стила на Вермеер.
Тишина!
Има известна прилика с господин Пилър,
но не е доказателство.
Може да е съвпадение.
Прегледайте си очите. - Господин Ван Меегерен.
В тази зала ще намерите много хора,
които ще приличат на послушници с такива дрехи.
Господин съдия, тук има достатъчно улики,
за да поискате по-обстоен анализ.
Вземете малка проба от боята
и потърсете следи от фенол формалдехид или бакелит -
вещество, открито преди 40 години.
Не ни трябва...
В кабинета ми.
Дори Ван Меегерен да е нарисувал това,
не значи, че картината на Гьоринг е фалшификат.
Направете анализ и на двете картини. На всички.
Това е културното ни наследство и да го осакатяваме е просто...
Вие говорите за картини, господин съдия.
Аз говоря за един човешки живот.
Не съм убеден.
Това не е процес, а пиеса.
Някой иска да премахне Ван Меегерен.
Някой, с чиято жена е спал.
Някой, който не е получил дял.
Я стига! - Нека ви кажа нещо.
Те са убедени и когато чуят цялата истина,
след като сте хвърлили Ван Меегерен на вълците,
ще дойдат за вас.
Заплашвате ли ме?
Да. Заплашвам ви, дявол ви взел.
Наперено конте!
Считайте го за първо
и последно предупреждение.
Изиграха ви, Пилър.
Ван Меегерен е фокусник и вие сте най-големият му фокус.
Може би го правите за себе си.
Вкусихте от сладкия живот?
Мислите, че ще ви даде пари,
за да осигурите семейството си?
Успех с присъдата!
Дебатите няма да продължат дълго.
Мисля, че имаме шанс.
Повярваха на картината.
Вижте тези хора.
Нуждаят се от победа.
След внимателен анализ на представените факти,
съдът взе единодушното решение,
че Хан ван Меегерен
е виновен в сътрудничество с врага по време на война.
Осъждам го на...
Тишина!
Осъждам го на смърт!
Тишина!
Не го заслужава!
Ред! Тишина!
Хайде!
Пилър!
Какво прави той?
Спрете го!
Х.В.М.
Хан ван Меегерен. Тази картина е фалшива.
Всички са фалшиви.
Преди минута
тези творби се смятаха за велики и безценни.
Сега не струват нищо, а не се е променил нито един щрих.
Тишина!
Децата вече не умеят да пият.
Още по едно!
Кого наричаш дете?
Благодаря ти.
Изненада.
Може ли да вляза за една минута?
Благодаря.
Редно е да те поздравя.
Не ми казвай, че си дошъл да ми връчиш медал.
Не. Дойдох да ти дам това.
Сувенир.
Асистентката го намери, когато чистехме галерията.
Колекция от творбите на Ван Меегерен.
Знам. Американците я намериха в библиотеката на Хитлер.
Посвещението може да те заинтригува.
Хората получиха своя герой.
Аз приключих с този случай, а ти?
Радваме се, че дойде.
Джоузеф, погледни. Виж светлината по лицата им.
Нашата история стигна до цял свят.
Дадохме на Холандия крила, за да възкръсне от пепелта.
Победа над мрака.
Хората отново искат живот.
Искат да се смеят, да пият, да се надяват.
Искат да мечтаят за по-добри дни.
Благодарение на теб ще могат.
Получи каквото искаше. Научи ги да виждат истината.
Ето я черно на бяло.
Изглежда си герой.
Сигурно не си си представял такова внимание.
Шегуваш ли се? Винаги съм си го представял. Седни.
Слушай, Джоузеф.
Не бих могъл да се доверя на друг така, както се доверих на теб.
Надявам се, че го разбираш.
Тогава ще ми помогнеш да разбера това.
"На моя любим фюрер
с обич и благодарност.
Хан ван Меегерен."
Трогателен подарък за Адолф Хитлер
от най-прочутия противник на нацистите в Холандия.
Някога в колониите ние сме били нацистите.
Изнасилвали сме, убивали сме, поробвали сме.
Хвърляли сме бебета в огъня.
Но статуите на мъжете, водили тези славни походи,
още красят площадите ни.
Идва прилив, после отлив. Правим каквото можем, за да оцелеем.
За да опазим надеждата.
Във всички великолепни цветове,
в това число и сивото.
Браво! За изкуството.
Не съм почитател на изкуството,
но знам, че великите творци
храбро са минали през огъня на критиката и съмненията,
за да извоюват място в историята.
Това е черно и бяло.
Затова търговците ценят изкуството.
Чрез него могат да притежават частица от една непорочна душа.
Ти можеше да намериш място в историята като творец.
Да се наредиш до Халс, Рембранд и Вермеер.
Бог ти е дал целия талант на света.
Но ти го пропиля.
Не беше достатъчно смел да минеш през огъня.
Джоузеф, моля те.
Повярвах ти.
Затова се застъпих за теб.
И това можеше да ми коства всичко.
Наслаждавай се на победата.
Нашата победа.
ХАН ВАН МЕЕГЕРЕН
ХАН ВАН МЕЕГЕРЕН НЕ ЛЕЖА НИТО ДЕН В ЗАТВОРА.
ПОЧИНА ОТ ИНФАРКТ ШЕСТ СЕДМИЦИ СЛЕД ПРОЦЕСА.
ПО ВРЕМЕ НА СМЪРТТА СИ БЕШЕ НАЙ-ПОПУЛЯРНИЯТ ЧОВЕК В СТРАНАТА.
ДОКАТО ЧАКА ЕКЗЕКУЦИЯТА СИ В НЮРНБЕРГ,
ХЕРМАН ГЬОРИНГ НАУЧАВА, ЧЕ КАРТИНАТА МУ Е ФАЛШИВА.
СПОРЕД СВИДЕТЕЛИ
ИЗРАЖЕНИЕТО МУ БИЛО НА ЧОВЕК, ВИДЯЛ ЗЛОТО ЗА ПЪРВИ ПЪТ.
ЗА ГЕРОИЗМА СИ ВЪВ ВОЙНАТА
ДЖОУЗЕФ ПИЛЪР ПОЛУЧАВА МЕДАЛ ОТ ПРАВИТЕЛСТВОТО НА САЩ
И ЗВАНИЕТО КАВАЛЕР НА БРИТАНСКАТА ИМПЕРИЯ.
СКОРО СЛЕД ПРОЦЕСА ПИЛЪР ЗАПОЧВА ТЪРГОВИЯ С ОБЛЕКЛА.
ПРЕЗ 70-ТЕ ГОДИНИ СЕ ПЕНСИОНИРА И СЕМЕЙСТВОТО МУ СЕ ОТТЕГЛЯ В МАЙОРКА.
НЕ СЕ ЗНАЕ КОЛКО ФАЛШИФИКАТА Е ПРОДАЛ ВАН МЕЕГЕРЕН,
НО ТОЙ СЕ СМЯТА ЗА НАЙ-УСПЕШНИЯ ФАЛШИФИКАТОР НА ВСИЧКИ ВРЕМЕНА.
Превод на субтитрите: АНТОНИЯ ХАЛАЧЕВА
ПОСЛЕДНИЯТ ВЕРМЕЕР