Превод и субтитри: Margarita450 SubsTeam bukvi.bg Приятно гледане!
Обем на позитивно котиране на намаленията на градски плащания.
Смущава ме недостигът на изходящи данни
за дългосрочно прогнозиране на ликвидността.
Това може да се компенсира с повишаване цените на мобилност.
Какви са възможностите за повишаване качеството на управление
на ликвидността?
По мои разчети най-високи.
И то в рекордни срокове.
Сумата по настоящия договор възлиза...
Какво?
Какво е това? - Брачен договор.
Предложение ли ми правиш? - Според мен е логично.
Кирил,
нямам време да бъда жена. Интересува ме кариерата ми.
Мен също и затова трябва да бъдем заедно.
Имаме еднакви интереси, вкус, статус.
Добре изглеждаме заедно. За две години нито веднъж не сме се карали.
Защото няма кога.
Добре. Ще помисля.
Не искаш ли да останеш за през нощта?
И да отида на работа със същата блуза?
Права си.
По повод договора.
Обсъдих го с моя юрист и...
Съгласна съм.
Как искаш да отпразнуваме годежа?
"Антинори синьореле".
Ресторант? - Не, Кирил. Това е вино.
Това е скъпо, изискано вино. Поднасят го на кралицата на Англия.
Имаш безупречен вкус. - Знам.
Това не е просто поредния хотел. Това е нашата Ница.
С уникален климат.
Това е петзвезден курорт, където ще идват хора от цяла Русия и чужбина.
Защо главният проект на нашия холдинг стои?
Защо още не е започнало строителството?
Максим Олегович, знаете проблема с участъка на Лапин.
Този упорит овен се е вкопчил в земята си и не иска да продава.
Трима мои сътрудници водиха преговори с него и все безрезултатно.
Безрезултатно е лош отговор.
След седмица искам да чуя добър.
Юля! Юля, къде тръгна?
Да оформя командировката си. - Трябва да пътуваш?
Кирил, какво предлагаш? Да стоим и чакаме този овен да размисли?
Умея да притискам хората, но за това ми трябва личен контакт.
А ако този мъж е луд? - В отдела имам 8 човека.
И половината от тях са луди. - Кога заминаваш?
Днес. - Как днес?
А нашият годеж?
Впрочем, купих "Антинори".
И впрочем е скъпо удоволствие.
За три дни удоволствието няма да се вкисне.
Но в случай на успех,
мога да разчитам на повишение.
Обожавам рационализма ти. - А аз твоя.
ЮЖНИ НОЩИ
А ние за красота ли стоим тук? Давай на опашката.
Скучно ли ти е да минеш през вратата? - Миха, такъв подарък ти нося!
С твоите подаръци Нинка скоро ще ме изгони от къщи.
А съм свикнал с нея. Вече 10 години съм женен.
О, ужас! 10 години женен! - Така.
Впрочем Нина е супер жена. Ставай.
Ако знаеше какъв пирог изпече вчера. - Досещам се.
Е, къде е подаръкът?
В колата. Да тръгваме. - Какво правиш бе?
Къде отиваме? Не виждаш ли каква опашка чака?
Витка! - Не се тревожи.
Михал Борисич, къде отивате?
Имам спешно повикване. Ще се върна след минута.
Защо винаги, когато се появиш, става нещо извънредно?
Здравейте. Ще ми покажете ли пътя? - Заблуди ли се?
Търся Сухите ручеи.
Кво?
Такова място. Казва се Сухите ручеи.
Няма тук никакви ручеи.
Вие не сте местен. - Кво?
Нищо. Благодаря.
Какво става по дяволите?
Отлежа ли? - Аха.
Време ти е да се ожениш.
Започва се. - Защо като глупак без жена?
Даже новото вино да покажеш пътуваш 50 км, за да се порадва някой с теб.
Благодаря, Миша. Плавали сме и знаем.
И въобще пътувах 50 км за тор, а не ти да ме учиш как да живея. Разбра ли?
Чувствам аз, че намирисва приятно.
Както и виното. - Хайде тръгвай.
Козата се умори от чакане.
Благодаря.
Пристигнахте в крайната точка.
Къде виждаш крайна точка, тъпако?
Първо. Тук няма нито един указател. Второ.
Разпитах всички местни жители. Те не знаят къде са Сухите ручеи
и къде мокрите. И трето. Тези местни
откраднаха куфара с вещите ми.
Моля те погледни в Гугъл накъде да вървя.
Кирил, тук няма главни пътища.
Тук въобще няма пътища.
Кирил, моля те, погледни накъде да карам.
И по-бързо.
Кирил, не може ли по-бързо, че останах с едни обувки.
Махни се от колата ми. В жабката имам пистолет.
Ако не се махнеш, че ти пробия ухото.
Не, Кирил. Говоря с местните. - Заблудихте ли се?
Мислиш, че се шегувам? Въобще никога не се шегувам.
Изобщо нямам чувство за хумор. Разбра ли?
Препречила си ми пътя. - Махни се от колата ми.
Кирил, тук е някаква джунгла, а около мен диви маймуни.
Те не разбират човешки език.
Кирил, тук няма път направо. Тук е кръстовище. Разбираш ли?
Не ми трябва твоята карта. Виждам го с очите си.
Да, Кирил. - Не разбирам. Какво стана там?
Какво стана ли? Нищо.
Някакъв идиот изблъска колата ми от пътя. Заедно с мен.
Да. Заседнах насред полето. Буксувам. - Ира, главно не нервничи.
Не. Не нервнича.
Не, не пуша. Знаеш, че ги отказах.
Добро утро.
Вие случайно не сте ли Виктор Лапин?
Ти случайно си на частна територия.
Ясно ли е, лейди?
Казвам се Юлия Ковалевска.
Старши аналитик във "Файнейшъл тръст инкорпорейтид". Търся Виктор Лапин.
Знаеш ли какво, старши аналитик. Аз не съм Виктор Лапин. Няма го тук.
В такъв случай, веднага вземате въже, сядате в трактора си
и ще идете да измъкнете колата ми. Ясно ли е?
Да. Изтичай за пистолетчето си.
Слушайте. Впрочем, вие изблъскахте колата ми от пътя.
Впрочем ти ми беше затворила пътя. - Впрочем,
нормалните хора молят с думи.
Нормалните хора молят с думи нормални хора.
Изглежда някой от нас е ненормален. - Изглежда.
Питам ви. Кога ще се върне Виктор Лапин?
Добре.
Ще го почакам тук.
Ставай! Да тръгваме.
Вземете и брадвата.
След мен.
Канализацията ли се е повредила? - Тук няма канализация.
Това, лейди, е тор.
Хайде сядай. Какво стоиш?
Няма да пътувам с тор.
И ти ли буксуваш? Може ли по-бързо?
Натисни газта.
Е? Натиснете газта.
Това нормално въже ли е?
Палете. Да тръгваме.
Аз с тор няма да пътувам.
Може би ще кажете къде мога да се измия? - Разбира се.
Душът е на двора.
Какво? Стриптийз ли да направя тук?
Ох! Студено ми е. Студено ми е.
В Москва ли те научиха да крадеш пердета?
И мръсни чанти да слагаш на масата?
Слушайте, вие! Дойдох тук не на гости, а по работа.
И не при вас, а при Виктор Лапин, за да купя проклетото му лозе.
Той не смята да продава. - И без вас ще обсъдим това.
Защото ще го изчакам тук.
Чакай на друго място.
С какво толкова ви преча? - С всичко.
Измъкни ми колата. Заведи ме в душа. Сега ще поискаш и да ядеш.
Жал ви е за храната?
Ще ви платя.
Пиете вино със сланината?
Бих предпочела минерална вода. Не газирана.
Имате ли вода?
Чаша!
Какво е това? - Самогон.
Имате ли нормална вода? - Разбира се. В кладенеца.
Кладенецът е отвън.
Поне легло имате ли? - Не е разрешено да пускам чужди в къщи.
На улицата ли да спя?
Елате.
Къде отиваме? - В къщата за гости.
О, къщичка за гости!
Лека нощ.
Какво е това? Кой е? Махни си ръцете!
Махни се от мен, мръсна свиня!
Владик, ти оглупя ли?
Какъв кредит, когато си затънал до гуша с дългове по лозето?
Миша, когато започнах, не знаех за този дълг. И новото оборудване.
И после този данък. Трябва ми кредит да се разплатя с дълговете и край.
Искаш да се разплатиш като направиш нови дългове. Как си го мислиш?
Мисля, че ако не заплатя данъците, тази мръсница ще ме унищожи.
Иска по-бързо да купи лозето ми, което впрочем не смятам да продавам.
И вече го обясних на тримата идиоти, които ми звъняха всеки ден,
които ми изпращаха и копои от отдел кадри. Нищо не успях да направя.
Миша, тази мръсница не иска да си върви и трябва да я лъжа, че не съм хазаинът.
Аз съм хазаинът и така ще си остане. Мища, защо трябва да говоря
едно и също 100 хиляди пъти? Кажи ми едно нещо. Защо хората
не искат да разберат такива прости неща? Молиш, молиш, а те упорито не искат.
Благодаря. Ти си истински приятел. - А ти истински идиот.
Не, Миша. Не съм идиот. Гений съм. Виж какво измислих. Имам прекрасен план.
Това е Бардолис. Известен московски ресторантьор. И знаеш ли какво измислих?
Изпратих му бутилка мое вино за проба.
И мислиш, че ще дотърчи при теб за вино? - Да.
И няма откъде другаде да купи вино?
Разбираш ли? Такова вино може да се купи само от Италия.
Но на друга цена. - Мечтател си ти, а не винопроизводител.
Миша, всяко дело трябва да започва с мечта. Вземи.
Това е. Тръгвам.
Можеш да отплуваш. Ето ти колата. - Първо, трябват ми дрехи.
Второ. Трябва да позвъня на Виктор Лапин. Телефонът ми не лови тук.
Първо. Закачи това обратно. Второ. Аз звъних на Лапин. Не смята да продава.
Щом сте звънил, значи все някъде тук телефонът работи?
Да. Някъде лови. Там, на дървото.
Шегувате ли се? - Не.
Въобще нямам чувство за хумор.
Да.
Как съм се настанила? Прекрасно се настаних.
На дърво. Може да се каже, че е моят личен кабинет.
Мръсникът Лапин се крие някъде. Идиотът, който работи за мръсника
спи и сънува как да се избави от мен.
А аз? Аз нощувам в плевнята.
Със свинете.
Отпусни се. Твоят Лапин е подал документи за кредит.
Точно е. Вътрешна информация. Това означава, че е на нулата
и ще направя всичко да не получи този шибан кредит.
И той на колене ще те моли да купиш шибаното му лозе.
Да. Така че, дръж се.
Държа се. Държа се.
Не се тревожи. С мен всичко ще бъде наред.
Счупи ми стълбата. - Благодаря за съчувствието.
Можеш ли да станеш?
Мога.
Този как ли?
Боли ли? - Боли.
Ако беше счупен, щеше да крещиш като заклана. Ще смятаме, че е навехнат.
Никога не крещя като заклана. - Да? Сега ще проверим.
На три.
Раз.
Кораво момиче. - Пусни ми крака.
Сега ще припадна от глад.
Сланината и самогонът са вътре.
Имате ли нещо друго, освен сланина и самогон?
Разбира се. Риба.
Риба? Обичам риба.
В рибата има много фосфор. Фосфорът е полезен за работата на мозъка.
Къде е рибата ви?
В морето.
В смисъл?
В смисъл, ако я хванеш,
аз бих я изпържил.
Може би е по-добре обратното? Ако вие я хванете, аз ще я приготвя.
Твърде лесно.
Нали не търсиш лесни пътища?
Ако продължаваш да плачеш така,
морето ще излезе от бреговете и ще наводни лозето ми.
Тя потъна. Разбираш ли?
Тя потъна.
Добре де. Не се измъчвай за спининга. Не е последният.
Какво общо има твоят спининг?
Гривната ми.
Потъна в морето.
Плачеш за някаква дрънкулка?
Дрънкулка? Знаеш ли колко струва?
Е, щом е толкова скъпа, тогава може и да поплачеш.
Тя ми е щастливата гривна.
При всички срещи я слагах. При всички преговори.
Никога не ме е подвеждала. Никога!
По-добре моя Прада, моя Диор да беше потънал. Или колата ми да беше потънала.
По-добре аз да бях потънала. Само не тя.
Със свинете спа и не плака.
От стълбата падна и нормално. А тук, заради някаква гривна.
Не е някаква.
Тя ми е приятел.
Гривна - приятел? Ясно.
Ей, как си там? Чуваш ли?
Къде си? Ей! - С кого говориш?
Дръж дрънкулката си.
Благодаря.
Ами рибата? - Няма риба. Ще опечем жаби.
Обичаш ли френска кухня?
Шега. Наистина ли нямаш чувство за хумор?
Не съм яла нищо по-вкусно.
Значи се казваш... - Юлия Кова...
Може просто ля.
А ти как? - Ви...
Изглежда, Михаил. - Много ми е приятно.
Юля!
Защо ти е това лозе?
В Москва има толкова магазини. Купувай каквото искаш.
Ами... Може пък да обичам вино.
Вино обичала...
Разбираш ли от вина?
Искаш да провериш?
Мускат. - Всеки глупак познава муската.
Дълбок плодов тон. Маслен привкус.
Подчертана киселинност. Пино ноар.
Каберне совиньон. - Ти не го опита.
Усещам аромата.
Искам да кажа тост. Искам да пия
за момичето, което посети моето лозе.
Не, не. Слушай ме. Искам да пия за теб.
За теб! Ура!
Знаеш ли? Не е съвсем лош човек. По-скоро е инат.
Не иска да тръгне, докато не говори с хазаина.
Ами да говори с него. Ти си хазаинът.
Да, но аз й казах, че съм само наемен работник.
А сега й кажи, че не си само наемен работник.
Ще излезе, че два дни съм мамил човека. - Този човек
два дни не те остави на спокойствие. - Сега човекът ще помисли, че лъжа.
А не ти ли е все едно какво ще помисли за теб този човек?
Миша!
На закуска!
Добро утро.
Как спа?
Като пън. - Главата не боли ли?
Донесох ти рокля. Ще стане ли?
Чия е?
Тази ли? На едно момиче.
Момиче?
Момичето на хазаина?
Не. Роклята е на друго момиче. - Това друго момиче
има добър вкус.
Ако повече ти харесва да се увиваш в тюл, не съм против.
Какъв ужас!
Искаш ли да се разходиш?
Намекваш, че ми е време за Москва? - Не.
Исках да ти покажа лозето.
Защо?
Нима не ти е интересно да видиш как расте това, което пиеш?
Лозата трябва да страда и полага усилия да изтегли вода от почвата.
Ако водата е много, захарността се вдига и ето какво се получава.
Лозата е като човек. Жива. Ражда се, смее се, радва се.
Разболява се, остарява. Всяка лоза
има своя норма. Тази например е до 15. Помириши.
Мириши, мириши. Дръж. А тази
е до 25 пет. Сравни. Чувстваш ли?
Всеки сорт има свой характер и всяка лоза иска специално отношение.
Нежност или строгост в отношението.
Този се казва аргус. Най-любимият ми сорт.
Приспособява се добре. Виж какви са зърната.
Опитай. Опитай!
Но главно
по време на узряване не се полива. От влагата почва да се пука.
Въобще винарството е древна работа. Вземи.
Благодаря. - Представяш ли си?
Първото вино се е появило още в епохата на неолита.
Благодаря.
В Иран има място, в което намерили стомна, в която имало вино.
Та ето.
Това място било обитаемо преди 7 хиляди години. Представяш ли си?
Седем хиляди!
За прост работник знаеш много.
Все пак също мога да чета книги. Вземи.
Не, не. Благодаря. - Вземи.
След вчера ми стига. Наистина. - Слушай.
Всичко, което пихме вчера, не струва и глътка от това питие.
Знаеш ли, аз пия много рядко. И никога в живота си не съм била пияна.
Е... - До вчера вечерта естествено.
Разбрах това. - Какво си разбрал?
Че до вчера вечерта никога не си била пияна. Вземи.
Слушай. Може да не пиеш. Просто опитай. Една глътка.
Добре.
Не може да бъде.
Това прилича на "Антинори синьореле".
Това вино се прави от сорта... - "Ардензе". Правилно.
Но "Ардензе" не расте тук. Знам го точно.
Ти просто си минал на скъпо вино. Мразя, когато ме заблуждават.
Ела. - Къде?
Ще ти хареса. Ела.
Това "Ардензе" ли е? - Да.
Как?
Хазаинът донесе пръчка от Италия.
Аз сам не вярвах, че ще се прихване. Но ето...
Хвана се.
Ти си гений? - Така ли?
Твоят работодател е безсъвестно животно.
Нормален мъж е. Наистина.
Просто сте му дотегнали. - Как може за такова голямо лозе
да хвърли работата на един човек? - Тук работеше цяла бригада.
Просто сега има временни финансови затруднения.
Не временни финансови затруднения, а постоянни.
Освен, че има проблеми с данъчната, а сега и с кредита.
Какво? Откъде знаеш?
Знам. Даже знам, че ще му откажат кредита.
Как ще откажат? По каква причина?
Слушай, Миша. Преди два дни бих купила това лозе на много добра цена.
А сега ситуацията стана съвсем друга.
Холдингът, за който работя, дружи с данъчните.
Няма никакъв проблем да извикам приставите и да конфискуват всичко.
И тогава твоят работодател няма да получи нищо.
И ти ще го направиш. Нали? - Това е бизнес.
Разбира се. Той имаше възможност да се договори с мен.
Той не поиска. А сега имам възможност да реша проблема въобще без него.
Добре. Можеш ли да решиш този проблем след два дни?
Не разбирам какво ще се измени за два дни?
Той ще дойде тук, този Виктор Лапин,
и ще ми плати. Аз стоя без пари.
Добре. Ще почакам два дни.
Нинка ще чуе как кукуригаш. - Трябва да поговорим.
Ела утре в кантората. - Работата е спешна и не търпи отлагане.
Тя няма да ме пусне сега да изляза. - Давай през прозореца.
Миша, затвори прозореца, че духа.
Ниночка, слънчице, вече го затварям.
А с кого говориш тук? - Аз ли? Ами...
С кого говориш? - С никого. Просто така.
Просто мислех на глас. - Така ли?
И за какво мислеше? - Знаеш ли, помислих...
Помислих, че ще е хубаво сега
да хапна картофки с лук.
Картофи посред нощ? - Нинулая, но...
Прияде ми се.
Няма да хукна в градината.
Аз сам ще отида. Ще бързам.
Веднага.
Значи този човек не е човек, а момиче.
Миха, не е момиче. Това е акула на империализма.
Тя иска да ме изяде заедно с лозето ми. - И какво може да й попречи?
Пристигането на Бардолис.
Кой е този? - Нали ти казах.
Ресторантьор от Москва, на когото изпратих бутилка вино за проба.
Той я опитал и му харесало. Сега обещава лична среща.
Ако уредя доставката, ще мога да се разплатя с дълговете.
А ще пристигне, ако му купя билет за самолета.
Ами че това е добре. - Миша, това е супер добре.
Трябва да уредя перфектна дегустация, за да му направя впечатление.
А от мен какво искаш? - Пари.
Назаем.
За тази авантюра?
Ако Нинка научи, направо тук ще ме зарови заедно с картофите.
Семейният бюджет е свято нещо.
Добре, Миха. Ще измисля нещо. Хайде чао.
Не разбирам защо още си там?
Просто възникнаха някои
непредвидени обстоятелства.
Какви обстоятелства? - Какви ли?
Различни. Разбери. Не е като да стоиш в офиса над бумагите.
Там всичко е ясно, а тук всичко е някак...
Объркано.
Разбираш ли? Това лозе е златна жила.
Не ти ли е жал да го залееш с бетон?
Ира, какво? С грозде ли се напи?
Разбери. За теб това лозе е просто
абстракция. Ти си далеч.
А аз го видях с очите си.
Поне знаеш ли...
Що за сорт расте тук. Знаеш ли какво е "Ардензе"?
Ира, ти въобще трезва ли си?
Ти в командировка ли отиде или на дегустация?
Ало, не те чувам.
Ало? Ще ти позвъня утре.
Да, да. Целувам те.
Ето какъв сте вие, Виктор Лапин.
Аз не... - Аха. Значи така водите делата си.
Водите хората за носа. Криете се, когато ви определят среща.
Почакайте. - А аз се канех да водя с вас
цивилизовани преговори. Няма да има преговори. Ясно ли е?
Вие не сте никакъв хазаин. Вие сте търтей, който си присвоява чужд труд,
докато друг превива гръб на лозето ви. - Исках само...
Парите няма да ви помогнат. Извинете, възползвах се от гостоприемството ви.
Не се наложи да търся хотел наблизо. - Стига сте ми викала.
Още нищо не съм направил.
Здрасти.
Събличай я. - Какво?
Събличай роклята, казвам. - Извинете, а вие коя сте?
Въобще кои сте?
Аз съм негова законна жена, а ти коя си? Носиш най-хубавата ми рокля.
Измъкваш пари от мъжа ми. - За пръв път виждам мъжа ви.
Дойдох при него по работа.
Виждам по каква работа си дошла при него.
Нинуля, слънчице, това... - Кажи ми кой е приятелят ти
и ще ти кажа какъв си. Твоят Виктор е пес и ти също.
Срещаш се с тази уличница, а той ви прикрива.
Устроили си тук къща за срещи. Какво ме гледаш?
Прибери парите. - Нина, Ниночка.
Това съвсем не е така, както ти се струва.
Разбираш ли? Тази жена навярно живее при Виктор.
А към мен тя няма никакво отношение.
А защо ходи в моята рокля? - Не знам.
Почакайте, вие не сте ли Виктор? - И защо й даваш пари?
Не й давам никакви пари. Исках да ги дам назаем на Витя.
Назаем? А защо? - Почакайте.
Не сте ли вие хазаин на лозето?
Не е ли хазаин на лозето?
Може да оставиш роклята за теб.
Нинка...
А кой е хазаин на лозето?
Стойте! Ей, стойте!
Кукуригу. - И на теб кукуригу.
А аз продадох камиона. - А аз се сдобрих с Нина.
Така ли? Не знаех, че сте се скарали.
Ще завериш ли пълномощно?
Като влезеш през вратата. - Не мога. Нямам време.
С колелото до дома 3 часа ще въртя.
Утре устройвам празник за московчаните.
Ще дойдеш ли да подкрепиш приятел?
Ти ли открадна роклята на Нинка? - Не.
Да.
Просто момичето нямаше какво да облече. Няма да ходи гола я. А роклята висеше.
Знаеш ли какво?
Моля те не забърквай нас с Нина в отношенията си с момичето.
Просто така се обърках.
Отначало я мотаех,
а сега ми харесва.
Тя иска да ми отнеме лозето, а аз искам да създам бизнес.
А утре ще дойдат от Москва важни хора. Тя ще види, че
аз... Изобщо...
Че добре работя. Тогава ще й призная всичко и тя ще ми прости.
Момичетата обичат, когато им признават. Нали?
Какво? Толкова ли е сериозно?
Не.
Да.
Слушай, не разбирам. Ти в командировка ли си или в отпуск?
В командировка. Скоро ще се върна.
А лозето конфискувано ли е? - Още не.
Но ще бъде. Вече извиках приставите.
Защо гласът ти е такъв мрачен? Това е победа за нас.
И бутилката " сеньореле" те чака.
И аз нямам търпение кога ще я изпием с теб.
Мразя " сеньореле" и всичко, свързано с него.
Може би ще ми обясниш какво става?
Може и да обясня.
Когато се върна.
Ира, къде тръгна? - Въобще аз живея и работя в Москва.
И искаш да си тръгнеш, без да се сбогуваш?
И без това се задържах твърде дълго.
Почакай! Мислех, че ти хареса.
Може би ще останеш още един ден? - Не виждам смисъл.
Утре ще видиш смисъл. Обещавам. - И какво толкова ще стане утре?
Хазаинът на лозето ще дойде.
Така ли?
Ами да. Нали искаше да се срещнеш
с хазаина на лозето. Утре ще имаш такава възможност.
Освен това съм ти приготвил изненада.
Знаеш ли? Ще остана.
Аз също съм ти подготвила изненада.
Това е мое. Това е моята рокля.
Това е моя рокля.
Имам много такива парцалки.
И куфара ще продам. - Това е моят куфар.
Това е моят куфар! Боже мой! Откраднаха го от мен.
Имаш ли пари? Това струва скъпо. - Колко?
Колко имаш?
Ниночка, ела. Според няма нямаш работа тук.
Приятели!
Минута внимание. Минута внимание.
Веднъж един мой приятел
ми каза: Всяка работа започва с мечта.
Моят приятел мечтаеше да отглежда грозде.
Особен сорт грозде.
Такъв сорт, който никога не е расъл в нашите условия.
И той успя. Ето го. Моят приятел, създателят на това прекрасно вино,
Виктор Лапин. А сега думата има господин Бардолис.
Дами и господа, ще бъда кратък. Аз съм изненадан
и ще се радвам да сътруднича с Виктор Лапин.
Искам да стисна ръката, отгледала тази лоза. Виното ви е изключително.
Като автор трябва да дадете име на този шедьовър.
Бих искал да нарека
това вино Юлия.
В чест на момичето, което ме вдъхновява,
и което от глупост мамех.
Сега много съжалявам.
Кой от вас е Виктор Лапин?
Тук е.
Тук е. Ето нашата нова звезда. Хайде.
Заповядайте. Вземете чаши и се присъединете.
Аз съм Виктор Лапин.
Какво носите? Поредната грамота?
По-добре парична награда. - Заповядайте.
Цялото ви имущество подлежи на конфискация. И земята, на която сте.
Каква конфискация, уважаеми? Имаме гости от Москва.
Здравейте.
Боже, колко съм пияна! Какво направих? Нещо важно ли беше?
Колко съм пияна! Дайте го моля. Изцапах се цялата.
Дайте го. Изцапала съм се.
Сега ще ви помогна. Сами? Така ли?
Мислите, че това ще ви помогне?
Утре ще имам същия.
Тръгваме. - Довиждане.
Къде отивате?
А на мен този младеж ми хареса. И виното му е отлично.
Слушай.
Ако данъчната вземе всичко, изобщо не е ясно кой ще стане наш доставчик.
Твърде много проблеми. - Прав си.
Но пък се развеяхме за негова сметка. - Тръгваме.
Миша. Тост, Витя.
Ще измисля нещо.
Аз ще се договоря с фирмата си, ще ти платят нормални пари
и ще можеш да си купиш друго лозе.
Друго лозе? И да чакам 10 години,
докато порасне нещо стойностно.
Мислиш, че гроздето расте така? Само?
Мислиш, че "Ардензе' расте навсякъде? Взело и поникнало тук?
За какъв дявол въобще дойде тук?
Не викай. Опитвам се да измисля как да ти помогна.
Благодаря. Помогна ми. Защо звъни в данъчното?
Ако не се представяше за друг, нямаше да звъня в данъчното.
Ако не беше налетяла като танк, нямаше да се представям за друг.
Ако не бях като танк, нямаше да работя там, където работя сега.
Върви в своята работа.
Тук вече направи всичко, което можа.
Не мога да си тръгна така.
Не заминавай.
Моля те.
Изобщо това лозе е моята беда.
Не говори така. - Това лозе е на дядо ми.
Прекарах тук цялото си детство.
И всичко, което някога дядо е научил,
научи и мен. Вярваше, че внукът ще тръгне по стъпките му
и ще стане винопроизводител.
А внукът тръгна по стъпките на баща си.
Завърши институт и започна работа в голяма рекламна компания.
Също като баща си.
Печелеше нормални пари.
Живееше, без да си отказва нищо. А когато си спомни за дядо си,
той умрял. И завещал на внука си лозето.
Накратко. Дойдох за погребението и останах три години.
За тези три години не съжалих за нито един изживян ден.
Макар, че лозето е проблем.
Но също е и радост.
Калпав бизнесмен съм аз. - Не е истина.
А в моя живот всичко винаги беше по план.
Освен теб.
Обезателно ли трябва да заминеш?
А ти обезателно да останеш.
Да.
Тук е домът ми, урожаят. Куп работа.
И за мен там има куп работа.
Домът ми е там.
Ще ти позвъня.
Като стоиш на дървото?
Не.
Защо на дървото? В къщи имам телефон.
А защо ме караше да лазя там?
Исках да погледам крачетата ти.
Сигурен ли си?
Сигурен съм.
Има още нещо.
Вземи. За теб е. - Какво е това?
Това, за което дойде. Твое е.
Не разбирам.
Лозето е твое.
Това е дарителски акт.
Юля, разбери. Аз...
Не съм бизнесмен, но обичам това лозе. Но освен любов,
в него трябва да се влагат и пари.
Ще разделим задълженията по равно.
Твоята компания ще вложи пари в земята, а аз ще отглеждам гроздето.
Ще бъде най-добре. Повярвай.
Заминавай.
От семейството ли избяга? - Не. Така. Да те видя.
Разбираш ли? Тук такова нещо. Аз...
Даже не знам как да ти кажа. - Казвай както си е.
А ти не гледаш ли новини?
Твоята Юлка, тя... - Говори.
Не. С нея всичко е наред.
Изобщо, тук няма да има лозе. Ще има хотел.
Какъв хотел? От къде го измисли? - В новините имаше голям репортаж.
На мястото на твоето лозе
ще построят голям хотелски комплекс. С тенисни кортове,
паркинги и басейни.
Поле за голф.
Шегуваш ли се?
Миха!
Договорът за покупко-продажба е пред вас, но моля да забравите за момент
за този договор и да опитате това.
Това вино е направено от сорта "Ардензе".
Сухите ручеи е единственото място в страната ни,
където расте този сорт.
Това лозе е уникално.
Пред всеки от вас
стои папка с разчетите за печалба в случай на инвестиране в този обект.
По мое мнение,
вложението в създаване на отечествен винен продукт
съпоставимо по качество и значително по-евтино от световните марки,
позволява на инвеститорите, тоест ние, да заемем уникална ниша,
практически свободна от конкуренция. Ще позволите ли?
И гарантира висока печалба. Страница 17.
Не разбрах? Ами строителството на хотела?
Това е главният ни проект. - Хотелът, Кирил Сергеич,
може да построим ето тук.
Довиждане, Юлия.
Можеше поне да ме предупредиш за гениалните си сметки
и планове. - Прости, Кирил. Стана спонтанно.
Спонтанно? Не ме будалкай. Ти си пресметлив човек.
Прекрасно знаеш винаги кога, какво и как. Спри се.
Кажи де, кажи. Не е ли така?
Кирил, малко ме познаваш.
В смисъл? Лошо те познавам? Ами разкажи ми.
Разкажи, разкажи. Да те опозная по-добре.
Да. Ние...
Все пак смятаме да се оженим.
Кирил! - Да.
Не вярвам вече в брак по сметка.
Ти отказваш ли ми?
Прости.
Къде ще отидеш?
Не е важно. Главно да е по-далеч от тук.
Малко ли места има в страната?
Където има рекламни агентства.
Остани.
Ще поживееш за сега у нас. Ще ти намерим работа.
Постепенно всичко ще се нареди.
Миха, това е мястото, за което мечтаех.
Не искам да гледам как тук летят топки за голф.
Ще ти се появи някаква друга мечта.
Не, благодаря. Намечтах се.
Знаеш ли? Не искам да оставам повече тук.
Не е лошо предложение. Не смяташ ли?
Максим Олегович, аз...
Не ми е много удобно да говоря за това, но нещата не стоят така,
както изложи Юлия Владимировна.
Ето това
е "Антинори синьореле".
Както знаем скъп италиански бренд.
Може да сравните.
Това е измама. Няма никакво лозе.
Има пущинак, на който нищо не расте.
Но аз мисля, че някак...
Безсмислено е да се инвестира на празно място.
Юлия Владимировна е влязла в корупционен заговор
срещу нашата компания.
Доказателства?
Ще ви предоставя всичко.
Нинка ти изпече пирожки.
Благодаря. - Поне в отпуск идвай.
Разбира се.
Миха, наглеждай прасенцето, че ще го направят на котлети.
Разбира се.
Като се устроиш там... - Ще позвъня.
С кого сега ще се измъквам през прозореца?
Обучи Нинка. Лесна работа е.
Късмет.
Помогнете!
Виктор! Виктор!
Витя!
Юля!
Юля, остави. Юля, да вървим.
Не ти ли е студено?
Как ще живеем сега? - Ще посадим нова лоза.
А ще спим в къщата за гости?
Ще изкарам маркуча на улицата.
И ще отглеждаме грозде?
Грозде и деца.
Деца... Хубава инвестиция.
Предлагам да планираме три.
Хубава работа! Аз предлагам да действаме спонтанно.
bukvi.bg ® Bulgarian Translator Zone 2014