ЛЕГЕНДАТА ЗА ТОМИРИС
Аз съм Абу Насир ибн Мохамед Ал-Фараби ат-Тюрк.
Ще ви разкажа една истинска история,
увековечена от гръцкия историк Херодот.
По това време Персийската империя била в своя разцвет.
Кир Велики бил завладял половината свят,
с изключение на Египет и Северните земи,
които по това време били обитавани от племената Сака.
Те населявали степите
от Каспийско море до планините Алтай.
Народът Сака се състоял от много племена,
в това число и племето на масагетите.
Чудесен лов, вожде! В чест на бъдещия наследник!
Сега съм сигурен,
че жена ми ще ми роди... момче.
Вожде, едната стрела е моя!
Вожде, отдалечихме се много от дома си.
Тук вече не са нашите земи.
Да, това са земите на акибатите.
Те са тук някъде.
Това са акибатите.
Тук ще умрете!
Вожде!
Избави ме от мъките. По-бързо.
Ти ми служи вярно.
Ще се видим отново с теб в Рая.
Спаргап...
Виж, димен сигнал.
Нека момченце излезе от утробата ти,
като стрела от колчан!
Разсичам лоното, разсичам кръста...
разсичам майката от сина!
Нека да се появи момчето.
Нека да се роди.
Нека героят да се роди сега.
Твоят син е на десет месеца.
Събери всичките си сили. Детето е на път.
Тя е загубила много кръв. Силата напуска тялото й.
Стискай, стискай го здраво!
Вожда!
Дай ми син! Момче!
Нека се роди момче!
Спаргап...
Знам, че искаше син...
Спаргап, тя е нашата кръв,
нашето дете.
Това е всичко, което успях да ти дам.
Извини ме, отивам си от този свят.
Бопай! Не!
Ти ще родиш моя син.
Името й е...
Тахмаръс.
Не! Бопай!
Не!
Бопай...
Минаха години. Спаргап се ожени повторно.
Бащата даряваше единствената си дъщеря Томирис
с любов и грижа.
От най-ранна възраст
той я отгледа като смел и силен воин.
Не бързай!
Хайде, защитавай се.
Давай, сечи! Още по-бързо!
Дъще!
Колко си хитра!
Сега аз съм вождът!
Трябва да си много смела, безстрашна и умна.
Като теб ли, татко?
По-добра от мен!
Ще видя ли мама отново?
Вярвам, че ще я видиш.
Тук всички сме смъртни,
но един ден ще отидем в безсмъртието.
Радвам се да видя нашите най-близки съседи.
И ние се радваме да те видим, Палак.
И както винаги имам нещо за теб.
Отдавна не сме се виждали!
Да отидем до огнището и да поговорим.
Как харизмийците изкараха дългите студени дни?
На нас харизмийците ни е по-лесно, отколкото на вас.
Вие сте степни племена,
но с идването на топлината при нас идва не само радостта,
но и нещастие... Ще започнат набези от ваша страна.
Това силно ни безпокои.
Затова уредих тази среща за пореден път,
за да обсъдим всичко с вас.
Палак, знаеш, че Спаргап устройва тези нападения.
Той е вождът на племето. Много пъти сме му казвали,
че с харизмийците е по-добре да дружим,
отколкото да враждуваме.
Ние знаем това
и затова искахме да говорим с вас.
И двамата сте разумни и влиятелни хора във вашия род
и бихте могли да управлявате по-разумно...
отколкото този упорит Спаргап.
Елате на масата!
Каваз! Куртун!
Говорят, че сте си намерили приятели сред харизмийците.
Това не е вярно. От време на време търгуваме с тях.
Разменяме кожи за сол и платове, за да угодим на жените си.
Защо го правите...
когато може просто да вземете
от тях всичко, което пожелаете.
И всичко, което поискат жените ви.
Харизмийците отдавна желаят
да се договорят с теб, вожде.
Откога си станал техен посланик?
Може би трябва да ги изслушаш, Спаргап.
Ако кажете още една дума
главите ви ще се разделят с раменете ви!
Уплашихте ли се?
Те се уплашиха!
Татко!
Какво е станало?
Татко, сънувах кошмар.
Къде са стражите?
Бягайте! Бягайте!
Спасете децата!
Предателство! Предателство!
Дъще!
Татко!
Вожде!
Харасп! Вземи децата и бягайте!
Не! - Бягай! Спаси децата!
Защо? Не искам да тръгвам!
Татко!
Не!
Татко!
Бягайте! Бягайте!
Умри!
Татко!
Не! Татко!
Тахмаръс!
Ето, яж.
Не искам.
Трябва да отидем до Тиграксауда, роднината на Бопай.
Не знаем кои от вождовете са участвали в заговора.
Трябва да отидем на безопасно място и да изчакаме.
Къде можем да се скрием от човешките очи?
Знам...
къде трябва да отидем.
Това място е проклето.
Никой не идва тук.
Това е единственото място,
където засега ще бъдем в безопасност.
Ще се установим тук.
След като се заселиха в гората
Харасп и всички останали, които се спасили,
започнаха нов живот.
Временният подслон стана техният втори дом.
Тахмаръс, направи го така...
С течение на времето хората на Каваз и Куртун
спряха да ги търсят
и подлото убийство на вожда на масагетите
беше забравено в степите,
но смъртта на баща й ожесточи сърцето на Тахмаръс.
Тя растеше с мисълта за отмъщение
и за завръщане в родния дом.
Тахмаръс, Таргитай!
Ние не си играем с огъня!
Уважавайте духовете, които ни го дариха.
Твоите духовете и огънят не защитиха баща ми и братята ми!
Ловът ще ви помогне да станете войни,
но да можеш да бягаш, да скачаш и да стреляш не е достатъчно
да станеш истински воин.
Трябва да използваш ума и хитростта си.
Може да научите много
като търпеливо наблюдавате плячката.
Мое е!
Таргитай! Тахмаръс!
Изгребвайте солта оттам, където е суха и чиста.
Ти каза, че няма да се задържаме дълго тук.
Искам да убия Каваз,
преди да умре от старост.
Ти сега си движена повече от желание за мъст,
а не от готовност да приемеш наследството на Спаргап.
Писна ми да се крия.
Вече няма да стоя тук.
Чакай, Тахмаръс! - Таргитай...
Остави я на мира.
Тя ще се върне.
Ще видя ли отново мама?
Вярвам в това.
Тук всички сме смъртни...
Майко... татко...
Защо ме оставихте сама?
Много ми липсвате... и двамата.
Таргитай!
Тахмаръс!
Харасп!
Какво...
Какво стана?
Те излязоха от нищото...
Тахмаръс...
Съжалявам... но не можах да спася нашите хора.
Харасп! Харасп!
Не!
Ще я вземем с нас.
Дълго те чакахме, дъще моя.
О, майко... отидохме по-далеч
от обикновено в търсене на плячка.
Кой е това?
Намерихме я в долината на Белия пясък.
Тя е тежко ранена.
Загубила е много кръв.
Не е обикновена. Има пръстен.
Грижете се добре за нея. Занесете я при жрицата.
Ела тук на светлината на живите!
Аз те връщам към живота.
Намерих дъха ти във вятъра,
зрението ти в слънцето.
Ще запазя ума ти в теб.
Тахмаръс...
Татко! - Бягайте...
Контролирай тялото си, говори езика, без да се съмняваш.
Вдишай и издишай...
Животворна и целебна трева...
Изпий го!
Как е тя? Ще оживее ли?
Тя се събуди!
Аз съм Сардана,
войн и дъщеря на вожда на савроматите.
Ти ли ме спаси?
Ние те взехме и те докарахме тук.
Ела с мен. Там ни чакат.
Някой достоен съпруг ще забележи жената войн,
която е отнесла три вражески глави в битка.
Ти имаш ли съпруг?
Аз имам повече от достатъчно глави, за да имам съпруг,
но още няма войн, който да е достоен за мен.
Имаш пръстен на масагетите на пръста си.
Кажи коя си ти и откъде се появи?
Не се страхувай от нас.
Ние не сме ти врагове.
Да, аз съм от масагетите.
Тахмаръс е името ми.
Моите близки бяха убити.
Аз съм единствената оцеляла.
Благодарна съм ви, че спасихте живота ми,
че ме излекувахте и ме приехте да остана тук.
Познавах баща ти Спаргап.
Той беше благороден вожд.
Някога бяхме добри приятели.
Ние ще те защитим,
но никой не трябва да знае, че живееш при нас.
Между другото, къде са тези, които са те ранили?
Избих ги всички.
А колко хора те нападнаха?
Стигат за двама съпрузи.
Това тя ли е?
Да, оживяла е.
За какво мислиш?
За моето семейство и за всички, които загубих
и не можах да се сбогувам с тях.
Не се страхувай.
Майка ми, която никога не съм виждала...
Баща ми, който умря, защитавайки ме...
Ненапразно аз останах жива.
Кълна се!
Ще си върна всичко, което сте оставили за мен!
Решила си да избягаш ли?
Не, вече не искам да бягам.
Малко по малко
савроматите приеха Томирис.
Тя укрепна и набра сила,
и свикна с начина на живот на племето,
като една от жените войни.
Смелите жени упражняваха бойните си умения,
ловуваха и нападаха съседите
наравно със силните мъже.
Какво чакаш? Довърши я!
Не се обиждай.
Савромати! Спасявайте се!
Пусни ме!
Дръж я!
Да тръгваме!
Пий!
Сестра!
Сега си една от нас!
За какво се замисли, Тахмаръс?
Какво ще следва нататък?
Утре ще нападнем друго село на харизмийците
и отново ще отнесем много плячка.
Плячката е добре.
Ние трябва да се разделим.
Едната част от нас ще примами мъжете от селото,
а другата част спокойно ще влезе в селото
и ще го ограби вече без съпротива.
Защо?
Така ще пролеем по-малко кръв.
Не ни убивайте!
Пощадете ни! Имайте милост!
Ти си смело момче!
Защитаваш майка си!
Тя не ми е майка!
Аз съм сирак! - Не ни убивайте!
Той е наш слуга! Правете с него каквото искате!
Вземи това!
Остави си го. Ти си сляпа.
Не виждаш най-ценното си притежание.
Той беше готов да пожертва живота си за теб.
Върви след мен!
За какво ти е той?
От него ще излезе добър войн.
Той ще порасне и ще иска да отмъсти за родителите си.
Той отдавна ги е загубил.
Точно както и аз някога.
Аз ще се грижа за него.
Значи ти планираш да отмъстиш за баща си?
Това няма да е отмъщение, а възмездие!
Мисля за това всеки ден.
Тирас, пий.
Нека и Небето, и Земята да бъдат милостиви към теб!
Живей 100 дълги есени
и натрупай щедро богатство за себе си!
Небето отговори на молитвите ми!
Имам син, подобен на мен, мой наследник!
Нека да влезеш във великите страни на света!
Нека всички племена да те приемат!
Небесните води са богати на мляко!
Плискам те с блясъка на тези води!
Наследник! Наследник!
От здраве да не се отърва твоя наследник!
Татко!
Това са Каваз и Куртун...
а оня намръщеният е харизмиец,
чието село ограбихме онзи ден.
Сърцето ми казва да ги убия точно в тази минута,
но умът ми казва, че момента още не е дошъл.
Да вървим! Ще ти покажа някой.
Сега вече имаме достатъчно плячка.
Това е моят син!
Дръж го!
Покажи си силата!
Аргун е победител!
Този красавец се казва Аргун.
Той е син на вожда на дахите.
Аргун!
Коя е тя?
Една от моите войни.
Може да влезем ли в палатката
и да поговорим за степни въпроси?
Да.
Дай ми още чай.
Ти си ловък стрелец!
Аз съм Аргун, син на вожда на дахите.
Знам.
Аз съм Тахмаръс.
Благодаря за щедрите подаръци и жертви...
и затова, че споделихте с мен радостта ми...
Не сме дошли да празнуваме с теб.
Твоите савромати са преминали границата
като нападат харизмийските села.
Наясно съм с приятелството ти с харизмийците,
но ние винаги сме живели от набези.
Врагът на моя съюзник е и мой враг,
и днес е подходящ момент да ти кажа,
в присъствието на всички вождове на племената,
че трябва да спреш набезите
и да ни дадеш като залог своето новородено.
Каваз, по-добре кажи в присъствието на всички...
кой ти е по-близък. Харизмийците...
или твоите съплеменници? - Стига приказки!
Когато тревата пожълтее и падне първия сняг,
тогава трябва да ни дадеш единствения си син за залог!
По този начин ще забравиш да възобновяваш набезите си.
Виждам, че ти си направил своя избор!
Каваз и Куртун си тръгват.
Тръгват си не като гости, а като врагове.
Каваз е забравил кой е неговият род!
Мисля, че е време степните племена да се обединят
преди харизмийците да дойдат пред нашата врата.
Изглежда, че ти искаш да ни използваш,
за да решиш собствените си проблеми?
Нас никой не ни е заплашвал.
Съгласен съм с вожда на тиграксаудите.
Нашите стада са тлъсти
и продължават да нарастват от година на година.
Нито масагетите, нито харизмийците ни притесняват.
Имаме добри търговски отношения с харизмийците.
За нас не е от полза да се караме с тях.
Всички знаем как Каваз дойде на власт
и обърна гордото племе на масагетите
в слуги на харизмийците!
Но те са силни точно заради харизмийците.
Радвам се, че остана да говориш с мен.
По-рано днес ме попита кое е онова момиче.
Да, спомням си, точният стрелец.
Пръстенът на масагетите е неин по произход.
Тя е наследница на подло убития Спаргап.
Казва се Тахмаръс.
И през цялото време ти си я крил?
По волята на небето,
тя случайно се оказа в нашето племе.
Стана силна като войн
и разцъфна като жена.
Изглежда, че Аргун се е влюбил в нея.
Небесата ни дават знак!
Разбирам какво имаш предвид.
Трябва да действаме веднага!
Трябва да направим така, че войните ви да стигнат до него
преди харизмийците да дойдат на помощ на този Каваз.
Масагетите ще се зарадват
да посрещнат наследницата на Спаргап,
а съюзът на младите
ще укрепи силата на нашите племена в степта.
Тахмаръс, радвай се!
По волята на Бог утре ще атакуваме Каваз!
Ще можеш да отмъстиш за баща си.
Да отидем при баща ми.
Той те призовава.
Нека нощта ни да бъде тиха.
Тахмаръс, това е вождът на дахайците Сапраш.
Радвам се, че единствената дъщеря
на могъщия войн Спаргап е жива.
На разсъмване ще напреднем с нашите войни към Каваз.
Възнамеряваме да ти върнем наследството на Спаргап.
Ти си достоен воин
и можеш да водиш родното си племе.
Ние ще ти помогнем да си върнеш мястото.
Разбирам, че правите това не само заради мен.
Да, сега вече това е... не само твоя беда.
Много дълго чаках този ден на възмездие,
но трябва да знаете,
че аз не тръгвам срещу народа си...
а се застъпвам за него.
Само тези, които убиха баща ми трябва да бъдат наказани.
Ти трябва да си смела, безстрашна и умна.
Каква? Като теб ли, татко?
По-добра от мен!
Стойте! Ние оставаме тук!
Каваз! Куртун!
Днес възмездието ще ви настигне!
Коя си ти?
Аз съм Тахмаръс.
Дъщерята на вожда Спаргап от племето на масагетите!
Някога подло убит от теб!
Тя е дошла да си отмъщава!
Войни на моя народ!
Тези предатели ви водят към робство на харизмийците!
Ние сме свободни племена на степта!
Аз, савроматите и дахите...
не искаме да проливаме кръвта на нашите братя!
Аз ще убия само тях!
Как смееш?
Татко!
Ще те убия!
Татко!
Ще те убия!
Стойте!
Отмъщение!
Завържете ги!
Успокойте се!
Стой!
Тахмаръс казва истината!
Тя е права, властта по право й принадлежи!
Тахмаръс, ще те убия!
Тахмаръс, чувствам се виновен пред теб.
Всеки масагет е виновен
за убийството на баща ти, вожда Спаргап!
Ако желаеш,
може да ми отнемеш живота тук, на това място.
Дъщерята на Спаргап Тахмаръс се завърна!
Каваз и Куртун са мъртви!
Тахмаръс... дъщерята на Спаргап се завърна!
О, небе! Мечтата ми се сбъдна!
Дъщерята на великия вожд Спаргап
и красивата Бопай, Тахмаръс се завърна
при своя народ и зае полагащото й се по закон място.
Светли дни очакват нашите земи!
Горко на предателите!
Смърт на предателите!
Мамо, стани! Не се унижавай!
Мълчи, синко! Прости ни, Тахмаръс, ние сме невинни!
Народе!
Аз съм Тахмаръс!
Не дойдох на гости.
Върнах се у дома.
Тези, които не са доволни от мен, могат да си тръгнат.
Вашите съпрузи и бащи...
бяха приятели с харизмийците.
Може би те ще ви подслонят.
Опитайте горчивината от загубата на близките си
и се скитайте по Земята без дом.
Имай милост!
Махайте се от очите ми!
Аз ще се погрижа за това, Тахмаръс.
Хванете ги!
Отнесете ги!
Бързо!
О, Слънцеродена!
Отдавна те чакаме!
Аз знам кои бяха моите родители.
Още не е време да празнуваме.
Ще има битка с харизмийците.
Трябва да извършим обред, да принесем жертва
и да поискаме подкрепа от Слънцето, Небето и Огъня.
Първо ме заведи до останките на баща ми.
Той е тук.
О, Богове!
О, дух на великия войн Спаргап!
Твоят велик дух върна истинския вожд при нас.
Дъщеря ти Тахмаръс!
Татко мой...
Отмъстих за теб.
Върнах си обратно това, което ти беше оставил на мен.
Почивай в мир, татко.
Сега вече съм тук.
Един ден...
ще бъдем заедно.
Радвам се, че се върна у дома...
но ми е мъчно, че няма да се виждаме често.
Но ти винаги ще бъдеш моя сестра.
Аз победих! Аз победих!
Добре, Тирас, добре. Ти победи!
В какво победи?
Първи стигна до Тахмаръс.
Тирас, сега се опитай да избягаш от мен.
Хвани ме! - Сега ще те хвана!
Съмнявам се, че великия войн Аргун
не е могъл да настигне Тирас.
Казаха ми, че ако жена войн от савроматите
събере три вражески черепа в битките си
може да си намери достоен съпруг.
Вярно е.
Готова ли си да си избереш съпруг?
Да, и вече направих своя избор.
Харизмийците идват!
О, Небе и Земя!
Да няма никакъв страх под нас!
Да няма никакъв страх над нас!
Те имат колесници.
Техните воини са добре въоръжени и защитени с брони.
Разсейте се демони...
Колесниците са лесни мишени за добрите конници.
А железните брони правят ездачите им тежки и бавни.
Пешите войни също забавят харизмийците.
Да няма враждебност отпред!
Ще атакуваме харизмийците с малка група.
Първо ще изстреляме градушка от стрели,
а когато ги срещнем на полето,
ще се престорим на слаби и ще отстъпим.
Тахмаръс! Тахмаръс!
И аз ще дойда с теб!
Нека да повярват в лесната победа и да започнат да ни преследват.
Това ще разтегне техните редици. Не, Тирас.
Ти трябва да останеш тук и да защитиш главния ни стан.
Аз ти имам доверие.
И тогава нашите ездачи ще ги атакуват от засада...
от двете страни с всички сили.
А тези, които се преструват, че бягат
трябва да се обърнат и да ударят отпред.
О, Небе и Земя!
О, Божествени стрели на сакските степи!
Поразете враговете ни!
Харизмийците ще бъдат смазани.
Ще ни остане само да ги преследваме и да ги изколим.
Върнете се живи!
Да не се страхува никой от вас!
Те влязоха в капана.
Стрела!
Пригответе се!
След мен!
Продължавам да се чудя...
кого си избрала за съпруг?
Защо задаваш въпрос,
на който вече знаеш отговора?
Омъжи се за мен!
Четирите краища на Земята те направиха жена за него.
Четирите краища на Земята те направиха съпруг за нея.
Нека четирите краища на Земята
да ви дадат хиляда години.
Нека всички злини да бъдат изхвърлени от това място,
да бъдат прогонени от нас и от нашето племе!
Нека Слънцето да ви дари със своята огнена енергия!
О, Небе и Земя!
Защитете ни и ни благословете с вашите дарове!
Нека вашето племе стане славно
по четирите краища на Земята!
Народе мой!
Достойните синове на масагетите...
не се бориха за свободата
и достойнството ни сами!
Верните войни дахайци също жертваха живота си...
както и савроматите!
Те ме подкрепиха в трудни моменти
и заслужиха моето доверие.
Най-достойният от синовете на дахите,
доблестния войн, съпругът ми Аргун,
заслужава и вашето уважение и чест.
Ние ще управляваме заедно!
Считайте го за свой вожд!
Отсега нататък моят дом е тук,
а вие сте моят верен народ!
Моята чест и моята кръв
сега са ваши!
След завръщането си у дома
Томирис стана пълноправна царица на племето си.
Нашият син! - Царствайки със съпруга си Аргун
тя отделяше все повече сила и внимание на ролята си
на любеща съпруга и майка.
Томирис и Аргун кръстиха първородния си син Спаргап,
в чест на бащата на царицата.
Дръж здраво юздите!
Ставай, Спаргап!
В степите започнаха да се появяват бежанци.
Вижте! Кои са тези?
Бактрийци.
Те бягаха от градовете завладени от персийския цар Кир
и често намираха подслон
в племето на умната и проницателна Томирис.
Не ни прогонвайте. Няма къде да отидем.
Ние можем да правим различни неща.
Този меч...
е направен от желязо.
Той е здрав и много издръжлив.
Погледнете.
Направих го сам.
Можем да ви бъдем от полза.
Няма да съжалявате.
Нека да останем тук със семейството ми.
Те ни взеха всичко. Колят мъжете
и отвеждат жените и деца ни в робство.
Не ни прогонвайте.
Побързайте, побързайте!
О, вожде на масагетите Аргун!
Радвам се да те видя.
Нека нашият ден да е светъл.
Шахиншахът Куруш Велики подкрепя търговията и тези,
които не пречат на керваните.
Вие сте безразсъдни хора, търговци.
Пътуване през нашите степи
с всички тези стоки и без подходяща охрана.
Ние се договаряме с всеки
и аз знам, че вие също търгувате със стоки между племената.
И вземаме много от хората
избягали от земите, завладени от Куруш.
Вие сте права.
Земите на падишаха Куруш Велики продължават да растат.
Говорейки за това, моля, приемете щедрите му дарове.
Наясно сме, че народите на масагетите и дахите
имат силно влияние в степта.
Шаха на всички шахове Куруш ще се радва да има такива приятели.
Той с превелика радост ви кани
да станете наши верни съюзници.
Има различни видове съюзи.
Зависи какви ще са условията.
Несъмнено ние ви предлагаме съюз за приятелство.
Падишах Куруш Велики е готов да се срещне лично с вас, вожде,
в столицата на света Вавилон
и да обсъдете всички условия.
Ще бъдете много специален гост на нашия падишах.
За мен ще бъде голяма чест да ви придружа.
Ето и писмо от Куруш Велики.
Хората, които имат такива оръжия
не се нуждаят от нашето приятелство.
Можем да научим много от тях.
Казват, че Вавилон е невероятно богат.
Тогава защо хората бягат от него?
Той ни подава ръка, но тя е покрита с кръв.
Но те дойдоха при нас като при равни.
Искат да сключат с нас съюз.
Ти си заслепен от богатите им дарове
и сладките им приказки. Аз не им вярвам.
Ти виждаш само днешния ден,
а аз мисля за бъдещето ни.
Ще пътувам до Вавилон и ще говоря с Куруш.
Синът ни ще дойде с мен.
Нека нашият наследник се учи да следва примера на царете.
Няма да минат и две пълнолуния
и ние ще пристигнем в красивия град Вавилон!
Няма никакви пречки
за посланиците на Куруш по пътя!
Вие не може да изплашите номадите с дълго пътуване.
Губар, благодаря за посещението и щедрите подаръци.
Нека това бъде началото на нашето голямо приятелство.
О, красива Тахмаръс, аз също благодаря за топлото посрещане.
Няма да отнеме много време и ще получиш добри новини.
Грижи се за баща си.
Той е твърде велик и не забелязва дребните неща.
О, майко! В мен тече кръвта на велики вождове.
Няма да те подведа.
Върви, сине мой.
Бъди внимателен с този персиец.
Той говори твърде много.
Сега е първият път, когато ще се разделим за толкова дълго.
Сърцето ми ще копнее за теб.
Не ме забравяй.
Вземи това.
Не позволявай на погледа ти да се разсейва
по вавилонските красавици.
Не се притеснявай за нас, царице моя.
Никога не се съмнявай в мен.
Нека дните ти да бъдат светли
и нощите ти да са тихи.
Стига приказки.
Време е да тръгвам!
По конете! По конете!
Тирас!
Догони ги и ги следвай дискретно.
Добре.
Добре, че намерихме вода.
Когато пристигнем ще видите нашето чудесно водоснабдяване.
Дайте вода на конете. Предстои ни дълъг път.
Добре стана, че минахме по пряк път.
Ето твоето злато.
Дайте ни малко пари. Ние гладуваме.
Махайте се!
Мини настрана!
Сторете път да минем!
Араш, още ли си жив?
О, благородни воини, не ни подминавайте!
Следвайте ме!
Дръпнете се!
Приветствам ви! Починахте ли си добре?
Нека денят ви да е светъл!
Елате с мен. Той ни очаква!
О, смели войне Аргун, поласкан съм
че ти и синът ти изминахте толкова дълъг път
до нашия славен град Вавилон.
Вождът на масагети като всеки номад
не се страхува да бъде на път.
Радвам се да те видя, цар на персите!
Да, отдавна съм се наслушал,
че номадите сякаш се раждат в седло,
и че са безстрашни.
В моята армия обаче също има смели воини.
Благодарение на тях завладях половината свят.
Вярвам, че ние с теб може да станем съюзници
и да продължим да завладяваме света заедно.
Значи искаш ние... да станем твои войни?
Ще бъда честен с теб, Аргун.
Някои земи вземаме без бой,
но за други земи трябва да проливаме кръв.
На нас са ни достатъчни тези земи, които имаме
и не се нуждаем от повече.
Аргун.
Предлагам ти целия свят.
Дойдох тук
в търсене на по-добър път за моя народ.
В крайна сметка човек не може да гради бъдещето си
чрез унищожаване на света.
Харесваш ми, смели вожде.
Никой никога не се е осмелявал да ми откаже сред тези стени.
Губар, забавлявай нашите гости!
Не съм свършил...
Моите хора и земята ми също са част от света...
и ние няма да отстъпим без бой.
Кръв ще се пролее.
Инатлив номад.
Не, не е инатлив, а смел...
и не е толкова глупав, колкото си мислех.
Прости ми, шахиншах шахан.
Аз съм твой смирен слуга
и затова те моля...
Не позволявай на Аргун да излезе жив от стените на Вавилон.
Продължи.
Той има съпруга... красивата Тахмаръс.
Тя има голямо влияние в степта.
Много по-лесно ще бъде да преговаряш с вдовицата
и тогава ти ще получиш уважението на народа
и огромна армия от смели конници,
за да завладееш Египет.
Вожде, да ги вземем с нас на връщане!
Аз бих останал тук!
Аз също!
Не забравяйте, че имате съпруги у дома!
Нека да пием!
Татко, не ти ли се струва...
че те много се разпуснаха?
Не се безпокой. Остави ги да си починат.
А сега ще започне най-добрата част!
Аргун, какво искаше да каже?
Татко!
Татко...
Прости ми, сине.
Не трябва да виниш себе си, татко.
Защо сте толкова бавни?
Движете се по-бързо!
Махайте се!
Говори!
Сестра! Беда!
Мисля, че персите са убили всички.
Видях ги да влизат в двореца на Куруш,
но никой от тях никога не излезе.
Керванът им идва насам и носи две тела.
Прости ми... ако въобще можеш.
Не можах да направя нищо.
Не...
Не вярвам...
О, Тахмаръс!
Толкова съжалявам, че ти нося лоши новини
и докарах тук телата на съпруга и на сина ти.
Какво се случи?
О, царице, те бяха убити от диви племена,
които не се подчиняват на никого,
но знай, че по заповед на великия шах Куруш,
виновниците бяха наказани. Ето косите им.
Подгответе се за погребален обред.
Оставете ме сама!
Безсмъртният огън поддържа...
Сърцето ми е разбито.
Не мислех,
че моят могъщ син...
ще умре преди мен.
Ние ще изпратим в последния им път великите войни.
Твоят син и твоят внук.
Силните мъже са подкрепени от безсмъртния огън!
Пътят на Аргун е източният огън!
Пътят на Спаргап е южният огън!
Земята ще ги покрие!
Защити ги, земьо, както баща защитава синовете си!
Тези могъщи воини отиват в безсмъртието!
Дайте им там дом по родство!
Показвам ви пътя на предците ни,
който нашите бащи са настлали.
Ще запаля вечен огън, който няма да изгасне
на вашия път и делата ви ще се помнят вечно...
Ще принеса в жертва животи, да ги приеме небето
и ще изразя благодарност
на духовете на предците ни.
Този кон му служеше тук...
сега ще му служи там!
Ти си му служила преди тук,
занапред ще му служиш там!
Пощадете живота им!
Сега те ни трябват живи.
Тя ще ражда войни,
а ти един ден ще станеш войн!
Велика Тахмаръс ханъм!
Куруш Велики скърби
заедно с теб.
Трябва да знаете, че Аргун скрепи съюз
с Великия Куруш, преди да замине.
Моят господар показва благородството си,
за да докаже чистотата на намеренията си и желанието си
да има мир с масагетите и степните племена.
Великият шах Куруш ти предлага да станеш негова съпруга.
Помисли за това, царице Тахмаръс ханъм.
Сама няма да удържиш властта си
в степта за много по-дълго,
но с Куруш,
твоят народ ще процъфтява векове наред.
Това е голяма чест за теб.
Като доказателство за думите ми
и за чистите намерения на падишах Куруш,
той ми повери това писмо за теб.
Достатъчно!
Ще получите отговора ми, когато го обявя
пред моя народ.
Мой народе!
Персийският шах Куруш ни предлага своята защита
и иска да стана една от неговите съпруги!
Куруш уби нашите войни,
съпругът ми и синът ми!
Какво говориш? Това не е вярно!
И какъв ще бъде нашият отговор?
Ето отговора на масагетите!
Губар! Не!
Какво направи?
Куруш няма да ти прости! Всички ще умрете за това!
Ще ви изтрием от лицето на Земята!
Върнете тялото на този чакал на господаря му!
Дръжте ги!
Какво ще правим сега, а?
Беда... Беда идва!
Слънцето и свещеният Огън се разгневиха!
Бедата дойде отдавна,
още когато Куруш насочи погледа си към Великата степ!
Сега ще знае, че саките не се предават!
Това е нашата земя! Ние не се отказваме от нея!
Няма да търпя малодушие от никого.
Сега остана сама.
Ти си жена. Слаба си.
Не пренесе в жертва вчерашните хора
и духовете ни се разгневиха.
Ако говориш истината...
застави духовете да променят мнението си.
Силата на Огъня, силата на Огъня, силата на Огъня...
Не съжаляваш ли за нищо?
За моето момче Спаргап.
Той беше твърде млад и не успя да поживее.
За съпруга ми Аргун,
той беше велик могъщ воин...
но Аргун сега живее в мен.
Искам вторият ми син да живее свободно,
а не като роб.
Аз винаги ще бъда до теб!
Тахмаръс, шаманът се е запалил!
Силата на огъня, силата на огъня, силата на огъня!
О, Велики падишах!
Номадите убиха твоя посланик Губар!
Дръзката постъпка на Томирис вбеси Кир.
Забравяйки за плановете си да завладее Египет
той тръгна с цялата си армия към северните земи,
за да накаже бунтовните номади.
Трябва да обединим всички степни племена.
Никой няма да оцелее сам.
Какво ще предложиш в замяна... на племенните вождове?
Това не е търговия...
и не е мое лично отмъщение.
Нашата съдба днес ще бъде вашата съдба утре.
Какъв избор имаме,
когато Куруш идва срещу всички нас?
Иска да ни отнеме степта.
Цялата степ...
и да ни направи всички негови роби.
Тахмаръс е права.
Трябва да се обединим.
Дахайците са с теб, Тахмаръс.
Трябва да ускорим работата на всички занаятчии.
Те трябва неуморно да коват железни оръжия и доспехи.
Отведете нашите хора и стадата ни.
Всички кладенци по пътя на армията на Куруш
трябва да се запълнят с пясък.
Малки отряди на нашите воини трябва
да напада персите през нощта...
и да не им дават да спят.
До битката остават само две пълни луни.
Трябва да ги срещнем в долината при реката.
Отлична броня!
Всичко е направено от желязо.
Мадай! Тук трябва да се подсили.
Считайте го за направено.
Тези стрели пробиват броните.
Те имат железни върхове.
Ако ги примамим тук...
ще ги заобиколим
и ще спечелим бърза победа.
Номадите използват лъжливо отстъпление,
за да разтегнат линиите и да атакуват пролуката.
Никога не се знае откъде ще последва удара.
Конниците им са могъща сила.
Нашите шпиони докладват,
че армията им е два пъти по-малка от нашата.
Повечето от тези диваци ще се разбягат,
като чуят тропота на нашата армия.
Те ще донесат главата на Тахмаръс на сребърен поднос,
за да се спасят.
Не трябва да подценяваме врага,
но каквито и да са, ще ги изтрием
от лицето на Земята.
Те вече преминаха река Сър даря.
Войската им се движи бързо
и скоро ще бъде по нашите земи.
Повечето техни воини са пешаци.
Хазарите от Отряда на безсмъртните
са най-свирепите сред тях.
Отсечете главата на змия и тялото ще умре...
затова това трябва да направим неочакваното.
По време на битката Куруш трябва да бъде убит!
Ще изберем 100 от най-добрите
и най-силните воини от всяко племе.
Основната им цел ще бъде
да стигнат до Куруш в разгара на битката.
Ще засилим защитата на тази стотица
и на конете им с железни доспехи.
Ще ги направим неуязвими за вражеските стрели.
Ще скрием желязната стотица
в центъра и ще чакаме.
Нашите конници ще ги атакуват по двата фланга.
Така ще разтегнем техния център.
След това нашите войни ще отстъпят тук.
Персите ще напредват, губейки своите редове.
Тогава нашите ще се обърнат, ще образуват клин
и ще ги ударят в изтънения център.
След тях ще тръгне нашата желязна стотица.
Пътят им до Куруш ще бъде разчистен.
Нападат ни! Душмани!
Велик падишах! - Говори!
Номадите ни нападат всяка вечер.
Появяват се от нищото и изчезват.
Авангарда на нашата армия въобще не може да спи.
Ние сме във война!
Колко пъти трябва да ви го повтарям?
Изпратете там тези, които вече са се наспали!
Махай се оттук!
Свободни хора от степта!
Появи се страшен враг...
и иска да ни вземе всичко!
Нашата земя!
Нашата свобода... и нашето единство!
Нашите предци са запазили тази земя за нас!
Ще можем ли ние да я запазим за нашите потомци?
Готови ли сме да се бием
и да жертваме живота си за свобода си?
Готови сме! Води ни!
Не всички ще видим зората утре,
но нашите потомци ще се гордеят с нашия героизъм.
Те ще пишат песни за нашите доблестни дела.
Ние сме с теб, Томирис!
Да се бием! На бойното поле!
Нека враговете ни да видят
как се бият свободните хора от голямата степ!
Това е лъжа, измама.
Лъжливо отстъпление!
На какво се надяваш, Тахмаръс?
Велики царю, номадите пробиват центъра!
Искаш да се добереш до мен
и да приключи битката бързо, Тахмаръс.
Пригответе Отряда на безсмъртните!
Веднага изпратете там Безсмъртните!
Унищожете този отряд!
Царице, ние се приближаваме до палатката на Куруш,
но загубите ни са огромни.
Сардана!
Те ще си платят за това!
Велики падишах! Трябва да тръгнете оттук!
Никога не съм бягал от врага...
и не се страхувам да се изправя пред смъртта.
Куруш е мъртъв!
Отстъпвайте!
Победа! Победата е наша, сестро!
Ти жадуваше кръв, нали?
Напий се с нея до насита!
Победа!
Много неща се забравят,
но историята за Томирис
ще остане завинаги.
Царицата, която обедини номадските племена
е прославена от много народи
заради нейната победа над страшния завоевател.
И дори в този момент
аз сякаш виждам,
как щастлива царица Томирис
язди свободно из безграничната степ,
заедно със сина си,
наследника на Аргун.
Нека дните ви да бъдат светли
и нощите ви да са тихи.
Превод и субтитри Ivon