Досега в "Стар Трек: Дискавъри"...
Приветствайте нейно императорско величество,
майка на родината ни, Джорджиу Аугуста Лапониус Центуриус.
Вие сте издирван за убийството ми. Заговорничел сте срещу императора.
Чуй ме. Нуждая се от теб. Самата ти се нуждаеш от себе си.
Твоята Джорджиу е мъртва. Призрак е. - Капитан Майкъл Бърнхам.
Донесла си ни подарък. - Капитан Гейбриъл Лорка.
Заслужил си го е. Използвал е мрежата за своя изгода.
Точно той е увредил мрежата. - Мрежата ни обединява.
Вредата се разпростира. Накрая всичко ще бъде заличено.
В гората има просека... Така минават.
Изпращам ви координатите. - Щях да съм по-спокоен,
ако молбата бе лично от капитан Лорка. - Аз също, но е затворен.
Прието. - Ще се видим скоро.
Чувствителна си към светлината. Лорка има същата слабост.
Лорка беше дясната ми ръка. Доверих му теб.
Капитанът ми не е от моята вселена. От твоята е.
С Т А Р Т Р Е К Д И С К А В Ъ Р И
Епизод ХIII - "Отминалото е пролог"
<<< УНАКС ТИЙМ < 2018 > UNACS TEAM >>>
Превод и субтитри: Владислав Владев а.к.а. E-Tle™
Една година,
212 дни на изтезания...
Дни на агония, мои приятели и последователи.
Аз обаче се върнах, за да придам смисъл на болката ви.
Днес ще си върнем империята.
Да живее империята.
Капитане?
Добре дошла, командир Ландри.
Казаха ни, че сте мъртъв. - А вие им повярвахте?
Нито за момент, сър.
Да ви въоръжим. - Сър, "Харон" има десет батальона.
Не знам как сте дошъл и сте ни спасил, но трябва да се изтеглим и подготвим.
Още имаме своите поддръжници. - "Харон" е, където искаме да бъде.
Отидох в друга вселена и се върнах.
Да не мислиш, че съм дошъл без план?
Чисто е. - Чисто.
Стамътс го няма. Страхливецът се е измел при първата опасност.
Трудът му е още тук.
Познавам не един Стамътс и те имат едно общо нещо.
Обичат прекалено много труда си...
за да го оставят.
Здравей, Пол. - Гейбриъл.
Надявах се да си умрял. - Невинаги се сбъдват мечтите ти.
Здравей.
Иронично е, но ти благодаря, че ми помогна да успея.
След като ме изпя и провали плана ми,
Докато бях на Приор да набирам привърженици,
императорът откри "Буран". Преди да ме телепортират, ги удариха.
За щастие изникна йонна буря, която предизвика авария...
Познай къде се озовах? - Още съм на частта, че си "жив".
Озовах се в паралелна вселена.
Бурята е объркала телепорта.
Физиката действаше от ръката на съдбата. Моята съдба!
Покажи ми биооръжието, което разработваш за императора.
С удоволствие, сър.
Сензорите отчитат многобройни жертви на палуби едно до седемнайсет.
Връща се от гроба да разпали революция и това е най-добрият му коз?
Продължи ли, ще разкрие къде се намира и ще бъде в ръцете ми.
Императоре, виждала съм го как действа.
Би могъл да влезе в главата ви и да ви манипулира.
Смяташ, че не го знам ли? - Подмамва ви да го погнете.
Позволете да се свържа с кораба си. Не знаят, че идват в бойно поле.
Моля те, Филипа.
Не съм ти никаква на теб! Обаче се оказа права за едно нещо.
Разчитал е на слабостта ми към теб.
Няма да се повтори. Отведете я в карцера.
Решенията ти предопределиха съдбата ти.
Ще я открият, императоре. - Отиди и ми доведи Лорка жив.
Лично ще го убия този път.
Капитански дневник, звездна дата 1834.2.
Дневник на действащия капитан.
Пътуваме към землянския кораб след като бяхме привикани от Бърнхам.
Органичният двигател отново работи,
благодарение на възстановилия се лейтенант Стамътс.
Въпреки усилията му, не успя да спаси запасите ни от мицел.
Опасенията му са, че двойникът му вече е увредил мрежата,
а резултатът, от което ще бъде катастрофален.
Какво искате да ми покажете, л-т? След половин час ще стигнем "Харон".
Айриъм отчете масивни енергийни пикове от ядрото им.
В резултат на мицелия е. - Ето за какво използват мрежата.
Захранва кораба им. - Също като нашия.
Не, ние се движим чрез мрежата, докато те черпят енергия от нея.
Но тя не се ли възстановява? - Практически да...
Този процес обаче я трови и разпространява заразата в нея.
Без свежи запаси, положението ще се влоши.
Земляните би трябвало да са наясно. - Едва ли ги е грижа дали е безопасно,
след като им дава енергия, която да захрани огромния им кораб,
който е способен да унищожи планета. - Както направиха с Харлак.
Как хората може да са толкова късогледи?
Наивни са да вярват, че ще възстановят запасите преди всичко да се срине.
Другият Стамътс е търсил решение, когато се е оказал в капан в мрежата.
Не ги ли спрем скоро, щетите ще са необратими.
Мрежата ще продължи да се руши повсеместно.
Тук в тази вселена, в нашата - навсякъде.
А когато това се случи...
Животът, който познаваме, ще престане да съществува.
Нека целият кораб ме чува.
Здравей, Филипа. Години наред наблюдавах.
Допусна извънземните по границите ни да процъфтяват и да се развиват,
а това доведе и до бунта им.
Земляните се нуждаят от водач, който ще запази обичаите ни.
Колкото и да се опитваш, това няма да си ти.
Дори Майкъл беше наясно с това. А това бе най-големият й срам.
Нередно е все пак да споделям разговори от леглото ни.
До останалите, много ме познавате. Някои сте служили с мен.
Отправям ви следното предложение: отречете се от Джорджиу.
Империята умира в ръцете й. Не е нужно да я следвате. Не и днес.
Не наранявайте Майкъл Бърнхам.
Неделима част е за бъдещите ни планове.
Бъдеще, в което ще направим империята си отново велика.
Открих го. В главната лаборатория е.
Не той контролира този кораб, а аз!
Ще пренесем битката на негова територия!
Слава на императора!
Не стреляте.
Къде са войниците ви, командире? - Устроиха ни засада.
Как точно оцеляхте?
Лорка ме пощади. Спомена, че иска да разберете...
Какво да разбера? - Че е тук.
Здравей. Липсвах ли ти?
Загрейте я.
Г-н Стамътс? - Полето е на 30%, 25%...
Пет, четири, три, две... Свалено е!
Зашеметяваща граната! - Прикрийте се!
Незабавна телепортация!
Не ме предупредихте, че е способна на това, Стамътс.
Кажи ми, че вече може да го убием. - Зависи дали ще спре телепорта.
Да, мога. Ще го направя.
Хубаво. Устройте периметър около тронната зала.
Да затегнем примката.
Бърнхам до "Дискавъри". Чувате ли ме? Обадете се!
Бърнхам до "Дискавъри". Чувате ли ме?
"Дискавъри", приемате ли? Чувате ли ме?
Моля ви, отговорете.
Тук "Дискавъри". Чуваме ви.
Радвам се да те видя, Сару. - Аз теб също, приятелко.
Очевидно ситуацията става бедстваща. Капитанът заедно с теб ли е?
Един от тях е. Землянин е. Използвал ни е, за да се върне тук.
Това е бил планът му от самото начало. - Невъзможно е.
Щяхме да доловим нещо. Аз бих. - Затова не стигнахме до база 46.
Лорка е променил координатите. - Но как?
Получил е нужната информация от серията ми скокове около клингоните.
После му е останало само да проникне в навигационната система...
което може да стори от стола си. - Устроил е преврат срещу императора.
Незабавно се отклонете от курса си. Отидете възможно най-далеч.
Няма да те изоставя. - Не се нуждае от екипажа, Сару.
Ще ви убие. Би могъл да се върне у дома с целия землянски флот.
Не и ако земляните не заличат целия ни познат живот.
Създали са мицелиев реактор на "Харон",
който разрушава цялата мрежа.
Стане ли, ще повлече живота във всички вселени.
Как ще го предотвратим? - Л-т Стамътс смята,
че директно попадение с фотонно торпедо по ядрото
ще доведе до прекъсване на връзката му с мрежата и тя ще се възстанови.
Проведохме симулации да изчислим енергийния взрив...
Но какво? - Ядрото е защитено от поле.
Оръжията ни не могат да го пробият. - Оставете полето на мен.
Не излизайте от светлинна скорост, ще ви сигнализирам, щом съм на място.
Бъдете готови да взривите ядрото, когато ви дам знак.
Бърнхам край.
Сега вярвате ли в съдбата, Стамътс? - Въпросът е реторичен, нали?
Липсата ви на въображение продължава да ме разочарова.
Аз страдах от същото това нещо.
Но нищо от случилото ми се не е случайност.
Нито озоваването ми в друга вселена, нито намирането начин да се върна...
Нищо. Аз съм живото доказателство, че съдбата съществува.
Ставайки на въпрос, достигна етап, в който полезността ти за мен
е по-малка от това да те оставя жив. Как бих могъл да ти се доверя?
Да бъдем откровени един с друг.
Живото ядро на мицелиевата мрежа. Поетично правосъдие е, нали?
Учен погубен от творението си.
Шегувам се. Презирам поезията.
Получавам данни за неоторизирана комуникация с друг кораб, сър.
Това ще е моята Бърнхам.
Здравей, Майкъл. Съдейки по данните, се намираш някъде на трета палуба...
Не зная къде точно, но няма да те преследвам.
Ще изчакам сама да дойдеш при мен. - Защо си мислиш, че ще го сторя?
Мястото ти е тук. - С теб?
В истинския свят. Наясно съм, че емоциите ти са взели превес.
Единствено от теб бях заблудена.
Разбираш, че трябваше да те излъжа, за да се прибера, Майкъл.
Приеми, че Федерацията е социален експеримент обречен на провал.
Детски идеализъм. Всяка раса, всеки избор, всяко мнение не са равни.
Независимо колко им се иска да бъде.
Силните и способните винаги се издигат.
Като теб и мен.
Всеки се чувства в безопасност, когато знае мястото си.
Ето защо сме задължени да водим останалите.
Също както ти направи при Двойната звезда.
Остани с мен. Помогни ми да внеса мир в този свят,
налагайки го чрез сила и ред. Нямаше друга като двойничката ти.
Това, което щяхме да постигнем заедно, щеше да бъде величествено.
Тогава срещнах теб.
Истината е, че дарбите ти задминават нейните.
Виждам те, Майкъл Бърнхам. Мога да видя на какво си способна.
Предлагам ти бъдеще.
Предлагам ти го още от деня, когато те доведох на "Дискавъри".
Приеми го.
Пренасочила е връзката. Заблудила ни е.
Може да е навсякъде.
Сама ще дойде.
Как ме откри?
Гривната ми маскира жизнените ми признаци.
Това е убежището ти. Предвид положението би дошла тук.
Трябваше да се досетя. Лорка е подмамил и теб.
Защо говориш така? - Излъчи го на всички честоти.
Защо иначе ще те предпазва? - Вярва, че съдбата ни е събрала.
Не той ще диктува бъдещето ми. Аз сама кова съдбата си.
Всички го правим. Моята Филипа ме научи на това.
Това принадлежеше на моята Майкъл.
Сега Лорка всичко ми отне.
Изгубила си дъщеря. Империя.
Аз изгубих капитан.
Също и живота си.
В двете вселени те предавам, но не ще допусна да се повтори.
Няма да позволя отново да умреш. - Това ли се случва в твоя свят?
Ще спра Лорка.
Виждам защо е толкова очарован от теб.
Почти ме убеди, че ще го направиш.
Ще го сторя.
Заради това, което ми причини.
Заради стореното от него на невинните, които са се изпречили на пътя му.
Също заради животите, които ще отнеме, ако никой не го спре днес и сега.
Какъв е планът ти?
Ще трябва да спра полето около ядрото. - Управлението е в тронната зала.
Как смяташ да стигнеш дотам? - Като дам на Лорка каквото иска.
Имаме проблем. Ядрото абсорбира екзотична енергия,
блокирайки нормалния поток на мрежата,
но не знаехме, че спорите създават гравитационно и магнитно поле.
Дори фотонно торпедо няма да бъде достатъчно.
Ще създадем верижна реакция, която да породи потенциална енергия.
Какво би създало подобна енергия? - Събраните ни спори.
Съдържат достатъчно мощност, за да ни водят през галактиката.
Ще модифицираме бойните си глави.
А колко точно спори ще трябва да използваме?
Всички налични. Няма да може да се приберем.
Ще трябва да се приближим за чист изстрел.
Ядрото е центърът на структурата. - Трудно ще избегнем подобен взрив.
Направих симулации. Щитовете не могат да ни предпазят от мрежата,
когато бъде освободена от заряда.
Шоковата вълна ще ни изпепели. Не виждам как може да се спасим.
Известно е, че видът ми долавя надвисналата смърт.
А днес не я долавям. Може и да нямам всички отговори,
но съм уверен, че съм заобиколен от екип, на когото вярвам.
Най-добрите, на които би могъл да се надява един капитан.
Лорка злоупотреби с идеалите ни.
Не правете грешка, "Дискавъри" вече не е под командването на Лорка.
Вече е в наши ръце.
А днес ще бъде самостоятелният й полет.
Всички имаме своите задължения и не ще приемем никакъв провал.
Получихте задачите си. Изпълнете ги.
Тъй вярно, капитане.
Екзекутирахме лордовете и офицерите й, сър.
Останалият екипаж е на ваша страна. - Много добре.
Сещам се, че казваха, че мястото на победителите е изпълнено със самота.
Що за глупци са тези хора?
Тук е.
Майкъл... Какво си намислила?
Няма да допусна да умре още някой друг, Гейбриъл.
Достатъчно дълго съм тук да знам, че искаш ли да получиш трона,
ще трябва да екзекутираш императора.
А ти си готова да осъдиш Филипа на смърт?
Онова, което каза на совалката снощи...
Прав си. Тя не е моята Филипа.
Проявяваш землянски характер. Но така или иначе е в ръцете ми.
Какво си готова да ми предложиш? - Добре знаеш какво.
Предлагам себе си в замяна на екипажа си.
Нека си тръгнат невредими и ще бъда твоя.
Както сам каза, бъдещето ми е тук.
Обаче ти предлагам ума си, нищо повече.
Докато не се установиш за постоянно...
предполагам, че ще ме разбереш.
Явно ти е писано да бъдеш предадена от Бърнхам във всяка една вселена.
Напротив, писано ми е да те убия.
Това определено би било вълнуващ номер.
Добре дошла у дома, Майкъл.
Капитанът се оказа прав. - За кое?
Да не приемаме никакъв провал. Може би бихме могли да се спасим.
Анализирах отново симулациите.
Взривим ли ядрото, ще възпроизведе мицелиева енергия.
Да... точно така.
Не просто експлозия, а огромна шокова вълна.
Задържим ли се на гребена й, ще може да задействаме двигателя,
а ти да ни върнеш вкъщи. - Щитовете не могат да ни предпазят.
Освен ако не настроим органичния двигател да работи със светлинния.
Така той би създал вторичен предпазен щит,
който да ни защити от експлозията.
Уточня ли обратните координати на Лорка,
ще мога да начертая обратния курс.
А това ще ни отведе до същия момент в нашата времева линия. Близък поне.
Ще се отворят множество пътища. Ще бъде изключително...
"Трудно" ли е думата, която търсиш? Лично аз не приемам провали.
Благодаря ви за вдъхновението, кадет.
Сега известете капитана за откритието си, моля.
Изглежда все пак ще се приберем вкъщи.
Съобщение от "Харон", сър. Карат ни да излезем от светлинна.
Съобщението съдържа кода за потвърждение на Бърнхам.
Л-т Детмер, изведете ни. - Слушам, капитане.
Капитане, искат да се свържат с нас. Лорка е.
На екран.
Г-н Сару, радвам се да ви видя.
Радвам се, че ще мога да си взема сбогом с вас и останалия екипаж.
Искам да се знае, че възхищението ми към вас е напълно искрено.
Гледайки ви, виждам във вас внушителен екип, който изградих.
Смятах ли, че дори за секунда бихте напуснали култа на Федерацията,
щях да ви предложа да се присъедините към мен.
Не ни вълнуват чувствата ви. Къде е експерт Бърнхам?
Невредима е. Днес няма да умрете, защото избра да остане при мен.
Бих желал да го чуя лично от нея, защото вие не сте надежден източник.
Там съм, където трябва, Сару. Тук е мястото ми.
Достатъчно ми е.
Огън!
Овосикун, следи защитното поле! - Слушам.
Детмер, осигури на Рийс чист изстрел. Да го направим.
Почакай.
Спри!
Не ме карай да те убивам. - Няма да можеш.
Щяхме да ти помогнем да се върнеш, ако ни беше помолил.
Такива сме от Звездния флот.
Аз съм такъв човек.
Ето защо няма да те убия. - Аз обаче ще го направя!
Ние... Бихме могли...
Планът беше добър.
Бърнхам успя. Защитното поле е свалено.
Телепортирай я. - Не мога да я прихвана.
Работя по въпроса. - Побързай.
Добре се би. За момент...
Помислих си, че съм си върнала Майкъл.
Хората на Лорка идват. Ще ти осигуря време.
Аз съм свален император. Нямам повече бъдеще.
Ще умра на краката си, защитавайки се.
Върви, Майкъл Бърнхам.
Открий пътя към дома си. Живей.
Бърнхам до "Дискавъри". - Открих я.
Телепортирайте я!
На борда е. - Черна тревога.
Черна тревога.
Прицелете се в онзи кораб! - Целят се в нас.
Сега или никога, л-т Детмер. - Да, капитане.
Какво правят?
Защитното поле работи ли?
Целта прихваната. - Огън, г-н Рийс!
Светлинна скорост! - Да, сър.
Обкръжаващата ни мицелиева енергия взаимодейства с органичния двигател.
Кадет Тили? - Нивата са добри.
Задействайте двигателя! - Да, капитане.
Получава се. Мрежата се възстановява.
Топлинни щитове на максимум.
Пътищата се разклоняват твърде бързо.
Не знам накъде да отида. - Мрежата е дар.
Точно тя вплита живота в космоса.
Аз дори не намирам изход.
Следвай музиката, Пол.
Отвори очи.
Почакайте. Виждам просека в гората...
Благодаря, Хю.
Тили.
Рестартирай системата и разбери къде се намираме.
И кое време е.
Какво направи с мен?
Капитане, местоположението на звездите и субатомният анализ потвърждават,
че се намираме в нашия Алфа квадрант.
Обаче сме пристигнали девет месеца след като го напуснахме.
Г-н Брайс, пратете съобщение до Звездния флот.
Известете ги, че сме се върнали. - Слушам.
Г-н Рийс, обновете тактическата карта.
Бих искал да разбера как се е развила войната.
Капитане, не получаваме отговор от Федерацията.
Дори и автоматичен. - Какво означава това?
Показвам картата на екран, сър.
Ако може да се вярва на картата,
изглежда, че клингоните са спечелили войната.
Превод и субтитри: Владислав Владев а.к.а. E-Tle™
<<< УНАКС ТИЙМ < 2018 > UNACS TEAM >>>
В следващия епизод...
Приближава ни кораб, сър. Отчитаме телепортация.
Вземат ни на абордаж. - Адмирале?
20% от територията ни се намира под окупация.
Изгубихме 1/3 от флота си.
Аз започнах тази война и аз трябва да сложа край.
Провалихме се заради тактиките си. - Ако ви покажа как да ги сразите?
Хората ви избиха невинни. Как ще приключи тази война?
Няма да свърши.
The Future Is Ours 2018 301/385/803/0/S2I