НИЕ СМЕ КАКВИТО СМЕ
Тук и сега 8 - и за последно
субтитри от YavkA.net
Джон, поръчката ти е готова!
Нося пицата!
Скъпа, събери си нещата от килера.
Последният ни ден в Италия и ще ядем пица от "Доминос"?!
Твоя ли беше идеята?
Кейт, ще ми помогнеш ли да избера местата в самолета?
Не, трябва да си събера нещата от килера.
Дълго време ли ще се задържим в Чикаго?
Надявам се. - Не, вече говорят за Окинава.
Окинава...
Окинава ли? - Спит трябва да е в багажното.
Баща ти се обади и му казаха,
че ако се събира под седалката,
може да остане при нас. - Ако някой на борда е алергичен...
Ще умре в багажното. - Аз се обадих.
Ако искат да е в багажното, няма да пътувам.
Напротив, ще пътуваш! - Защо трябва да се връщаме в САЩ?
Нали каза, че ще те местят в Япония?
Това е последната ми година в училище.
Колко училища трябва да сменя?
Ще трябва да чакаме заповедта за преместване. Такъв е животът.
Трябваше да го знаеш досега.
Това е твоят живот. Моят живот свърши.
Брит, радвам се да те видя. - Брит.
Добро утро, госпожо. Здравей, Дани.
Кейт вкъщи ли е? - Мисля, че е някъде тук.
Кейт, някой е дошъл да те види.
Говори ли с Фрейзър?
Много е студено.
Трябва ли ти помощ? - Знамето.
Ела тук.
Искаш ли?
Какво правиш? - Направи го заради мен.
Не се прави, че не знаеш.
Хареса ли ти?
Не знам.
Просто...
Харесвам те...
... като приятелка.
Ти си.
Винаги си била ти. Обичам те!
Ще се видим, Кейт.
До скоро, Брит.
Не знам кога си е тръгнала Брит. Попитай Кейтлин.
Тя спи. Преживя много.
Тя не е единствената, която преживя много.
Дани, помогни на баща си да опакова телевизора.
"Блъд Ориндж" в Болоня!
Хвани го от другата страна.
На КПП-то. Веднага!
Здравей!
Няма влак. Провери ли?
Идва след десет минути.
Трябва да отидем в Ровиго, а оттам в Болоня.
Колко пари имаш? - Мамка му!
Имам няколко долара...
Почакай.
Дай да видя. - Почакай, имам още.
Имаме общо десет евро.
Десет ли? - Да, десет.
Да видим. Искаме билети.
Може да отидем само в Ровиго.
И после? - Ще видим.
По това време утре ще съм далеч от тук.
Добре дошли във влак 2239.
Влакът ще спре във Ферара, Сан Пиетро ин Казале...
Искаш ли да репетираме песните?
... Болоня.
Благодаря.
Боже...
Да му се не види!
Билетите, моля!
Здравейте, имате ли билет? Благодаря ви.
Може ли да видя билета ви? Благодаря.
Здравейте! Билети, моля.
Отвори!
Какво правиш?! - Кондукторът е тук.
Какво ще правим. - Ще чакаме тук и ще мълчим.
Вземи това.
Взе ли лепилото?
Харесвам ли ти така? - Какво имаш предвид?
Харесвам ли ти като мъж?
Не знам... Все още приличаш на себе си.
Отворете вратата! Покажете ми билета си.
Отворете вратата!
Трябва да видя билета ви. Моля ви, отворете.
Знам, че сте вътре. Отворете вратата.
Отивам да повикам охраната.
Пристигнахме в Сан Пиетро ин Казале.
Хайде!
Не спирай!
Какво ни говори? - Не ти трябва да знаеш.
Спрете или ще извикам полиция!
По дяволите! Сега ще трябва да тичаме чак до Болоня.
Върнете се, мърльовци!
Колко далеч е? Няма да стигнем навреме.
Дано някой ангел пазител ни спаси от тази дупка.
Вдигни.
- Добре.
Кой ти звъни?
Полковник Пойтрес - Татенцето, ли?
Майка ти знае ли?
Не ти ли даде пари за билет?
Да, даде ми. Но не знае.
Използвам кредитната й карта, а тя се прави, че не знае.
Не знам...
Това е нещо като обезщетение.
За какво?
За всичко, което ми отнема.
Винаги когато срещна някого, тя прави това...
Не познавам баща си. Никога не съм го виждал.
Виждал съм дядо си само три пъти.
Но няма проблем.
Дори да прекарам повече време с него,
сега осъзнавам,
че тя е същата като него.
Не я ли мразиш?
Мразя я!
Мразя я с всяка клетка от тялото си.
Същото ли направи с приятеля ти в Ню Йорк? Как се казваше?
Марк.
Бяхте гаджета, нали?
Не.
Марк...
Той...
Марк не е истински. Той не съществува.
Представях си как говоря с него.
Виждах го всеки ден в училище
и се опитвах да убедя себе си да отида да се запозная с него.
Представях си, че се радва, че сме се запознали.
Но така и не събрах смелост да го направя.
Не можах.
Веднъж го чух да говори с приятелите си
как го гледам
и че сигурно съм луд.
Нямах приятел като...
Някой като...
Няма значение.
Добре. - Добре ли?!
В смисъл... откачено е, но...
Добре.
Марк не съществува. Харпър не съществува.
Ние двамата също не съществуваме.
Всичко е наред.
Крейг не съществува.
И всичко е наред.
Може би нищо не съществува. Като Сам или базата.
Или родителите ни, но няма проблем.
Не съществуваме. Чуваш ли?!
Не чуваме това, защото не съществуваме.
Майната ви на всички! - Да!
Не съществуваме. Не съществуваме.
Почакай! Концертът.
Ей, нещастнико! Майната ти!
Щеше да проработи, ако косата ти беше по-дълга.
Млъквай!
Никой ли няма на това място?
Трябва да има някой.
Бензиностанция!
Да!
Дали хората минават оттук за клуб "Локомотив"?
Не знам. На знака пише Болоня. Да вървим.
Извинете.
Клуб "Локомотив" в Болоня далеч ли е?
Пеш ли ще ходите дотам? - Да.
Ще извадите късмет, ако стигнете за биса.
Спри!
И ние отиваме натам. Качвайте се. - Наистина ли?
Да, хайде.
Здравей.
Успяхме!
Ще стигнем.
Щяха да ходят пеш до "Локомотив".
Американци ли сте? - Да, живеем във военната база.
Това на Раф Симънс ли е? - Да.
Страхотно! Откъде си го купи?
Оставаме в базата по три години.
След това ни местят. Понякога ни местят дори по-рано.
Бих убил човек, за да живея в Ню Йорк, а не във Ферара.
Гледал ли си това?
Зимната колекция на "Коме де Гарсон"...
Гениална е. - Гениална е.
Когато казах на приятелката ми да види работата на Джуня Уатанабе,
тя каза, че искат твърде много пари за едно яке.
Цената не е важна в този случай.
Несиметричността е най-важното нещо.
Все още се опитвам да го науча на това.
Слуша ли "Адронен колайдер"?
Не, първи сингъл е, но в момента слушам "Ръцете горе".
И аз много харесвам тази песен! Особено фалцета.
Да, фалцета.
Ръцете горе! Станете!
Харесваме и "Времето ще покаже".
Да, но на мен ми омръзна.
Ето ти билета.
По-бързо! Започва.
Пътувах без билет във влак в Италия.
Можеше да вляза в затвора. Това е лудост.
Хайде, Харпър.
Фрейзър!
Фрейзър, чакай ме!
Съжалявам.
Трудно е.
Мамка му!
Фрейзър!
Качи се на раменете ми. - Твърде тежък съм.
Какво? - Тежък съм!
Човече, видя ме!
Една бира. - Трябва да сменя кега.
Бързаш ли? - Не, ще почакам.
Благодаря. - Пет.
Имам само един долар.
Няма значение.
Черпя те.
За теб!
Не искаш ли да я пуснеш на някого?
Поздрави приятелката ми. - Здравей!
Благодаря ви!
Това ще е последната ни песен.
Няма ли да се върнеш на концерта?
Не искаш ли да чуеш последната песен?
Тук ми харесва.
С кого си тук? - Има един човек, но сме приятели.
Ще ме питаш ли? - Какво?
В колко свършвам работа.
Не...
Искам да кажа...
Благодаря ви!
Това беше от "Блъд Ориндж". До скоро!
Още! Още!
Искаме бис!
Почакай тук.
За теб е.
Боже! Сериозно ли? - Ела с мен.
Запази ли маса? - Казах им.
Не искам да се храня в хотела.
В Болоня сме. Искам да ям фетучини "Болонезе"
и да пия червено вино.
Знаеш ли, че правят фетучините тук?
Направо ми потичат лигите.
Добра работа, хора! Бяхте страхотни.
Страхотно! - Това е мой приятел.
Винаги мислиш за храна.
Здравейте! Аз съм Харпър.
За какво друго мислиш? - Здравей, аз съм Дев.
Харпър адски ви харесва. Може ли да се снима с вас?
За онзи. Как се казваше... - Разбира се.
Направиха филм за него.
Написа, че ако човек не отделя поне пет часа на ден...
Как си? - Добре, благодаря!
... животът му е безсмислен.
Пет часа ли? Това е много време.
Може и да бяха три. - Страхотно.
Много благодаря.
Коя е любимата ти песен?
"Времето ще покаже". - Благодаря!
И аз благодаря.
Добре, да вървим. - Да.
Харпър: Къде си?
Много ще ми завиди.
Приятелката ти ли? - Фрейзър?! Не.
Гадже ли ти е? - Не, просто приятели сме.
Транссексуален си, нали?
Така ли се нарича? - Да.
Много си красив.
Трябва да отида до тоалетната.
Добре ли си?
Трябва да се прибера у дома. Отивам да хвана влака.
Почакай ме. Влакът е чак сутринта.
Идвам след малко.
Трябва да вървя.
Как да стигна до гарата? - Направо и надясно.
Благодаря ви!
Какво става?
Почакай ме. Сега идвам.
Харпър, какво става? Отговори ми.
Къде си?!
Дай ми бирата.
Градовете са красиви само нощем. Обичам да се разхождам вечер.
Но никой не ми вярва.
Защо? - Защото се страхуват.
Виж, виж!
Спри. Готов ли си? - Да.
Наричат го Малката Венеция.
Градът има седем тайни като седемте смъртни гряха.
Можем и по-добре. - Добре.
Досега целувал ли си момче? - Не.
Хареса ли ти?
Не, но обичам да се целувам с език.
Има хиляди стъпала. - Пази си силите.
Не мисля, че ти ги пазиш.
Вярваш или не, тук има 666 арки,
а 666 е числото на звяра.
Когато се качиш горе,
ще видиш, че това е най-красивото място на света.
Искаш ли да видиш най-красивото място на света?
Трябва да вървя.
Ще пристигнете до дестинацията си след 45 минути.
Киоджа, Ровиго... Хайде!
Къде е?
Извинете, къде е влакът за Ровиго?
Ровиго ли? Нагоре по стълбите.
На перон 1.
Перон 1.
Къде отиваме?
Не знам, но знам, че трябва да се качим горе.
На моя баща Винченцо Гуаданино 1932-2020
Превод НИКОЛА ТИМОФЕЕВ
Уеб рип субтитри от JJD @ 2020 YavkA.net