Какво се случи досега в "Стар Трек: Дискавъри"...
Това е бунт. - Отдръпни се, Сару. Огън!
Отменям заповедта. Оттегли се. - Капитане, отчитам светлинни следи!
Огън!
Отсъждаме обвиняемия да бъде свален от длъжност
и осъден до живот в затвор.
Помогна да бъде започната война. Ще помогнеш ли да я приключим?
Ако "Дискавъри" може да се озове навсякъде мигновено,
така ще победим клингоните. - Само още един скок.
Намираме се в паралелна вселена, ръководена от империята на земляните.
Не се ли кланяш пред императора си?
Капитанът ми не е от моята вселена. От твоята е.
Клингоните са на ръба да ни изтребят.
Не може да допуснем принципите ни... - Само това ни е останало!
Необходимо ли е да се разбунтуваме, за да докажем кои сме всъщност?
Ние сме Звездният флот.
Войната приключи. Последваха тържества.
Победа на духа. Невиждана смелост.
Това са сурови времена. Времена, които не може да забравим.
Не ще допуснем отчаянието да руши морала ни.
Да, това е Обединената Федерация от планети.
Капитанът на мостика. - Действащ капитан. Заемете позиции.
Л-т Детмер, задай курс към Вулкан, максимална светлинна.
Получаваме съобщение. - От кого?
Отчитам обозначение на Федерацията. Неясно е. Опитвам да го изчистя.
Забавете ни. - Излизаме от светлинна, сър.
Съобщението е от капитан Пайк, сър. - Това е "Ентърпрайз".
Космосът.
Последната граница.
Над нас.
Около нас.
Вътре в нас.
Винаги сме поглеждали към звездите, за да открием същността си.
Преди сто века в Африка,
племето Кааба ам Абатва се събрало да сподели история.
Приказка за момиче, което заровило ръцете си в пепелта,
хвърляйки я във въздуха, за да пресъздаде Млечния път.
А там горе сред звездите било скрито съобщение.
Огромно писмо в бутилка от време и пространство,
видимо само за тези, които имат големи сърца.
При нас дойде дете. - Човешко е.
Сираче е. Наша отговорност е.
Какво се е случило с родителите й?
Немислимото.
Аз се казвам Аманда.
Твоето име как е?
Майкъл.
Ще се грижа за теб, Майкъл.
До края на живота си.
Искаш ли да се запознаеш със сина ни?
Когато чух историята за момичето, което е създало звездите,
не бях готова да го проумея.
Все още не мисля, че съм.
Спок?
Спок, това е Майкъл Бърнхам.
Ще остане заедно с нас. Ще я научиш на обичайте ни.
Очаквам да станете приятели.
Здравей.
Какво не е наред? Нуждаят се от помощ ли?
Не знам, капитане. Нямаме връзка с "Ентърпрайз".
Освен животоподръжката им. Отчитаме 203 признаци на живот.
Корабът е изпълнен с живот. - Още излъчват бедствен сигнал,
но е компрометиран, за да го възпроизведем.
С морзов код бихме се разбрали. Прощавайте, от средата е.
Всички комуникации изведнъж секнаха, което някак си се отрази... Съжалявам.
Дали ще превключат към морзов код? - Отлично предложение, мичман.
Г-н Брайс, опитайте. - Там има мой бивш колега.
Виждал съм спецификациите на кораба им.
Само нещо катастрофално би ги увредило така.
Отчитате ли спасителни капсули? - Не, сър.
Наистина красив е. - Получаваме съобщение.
Капитан Кристофър Пайк иска да се качи на борда.
С него има инженер и научен офицер. - Да заповядат.
Командир Бърнхам, ще ме придружите ли да ги посрещнем?
Да, сър.
Не съм очаквал да видя отново Спок.
Нито пък аз.
С Т А Р Т Р Е К Д И С К А В Ъ Р И
Епизод I - "Брат"
<<< УНАКС ТИЙМ < 2019 > UNACS TEAM >>>
Превод и субтитри: Владислав Владев а.к.а. E-Tle™
На вниманието на целия екипаж. Всички да се явят при ръководителя си.
Брат ти е научен офицер на "Ентърпрайз".
Доведен брат. - Долавям ендокринната ти система.
Развълнувана си да го видиш. - Добре съм, Сару.
Казах го в най-добрия смисъл на думата.
Получихме зов за помощ от един от най-добрите ни кораби.
Имам мисия и проблем да разреша Това долавяш, Сару.
Транспортни координати потвърдени. - Имаш ли някакви близки?
Сестра. Казва се Сирана.
Не мисля, че ще я видя отново.
Помежду ни има бариера, която не може да прекрачим.
Чувството ми е познато.
Координати прихванати. Активирам.
Добре дошли на борда, капитан Пайк.
Аз съм командир Сару, действащ капитан на "Дискавъри".
Как бихме могли да сме ви от полза? - Командире, малко неловко е,
но в пустинята Мохаве се научих, че е най-добре да си директен.
Идвам по нареждане на Звездния флот да поема командването на "Дискавъри",
спрямо наредба 19, раздел "С". - Не сме били известени за това.
Помолих лично да ви го съобщя от уважение към вас и екипажа ви.
Простете ми, капитане, но наредбата е в сила при три условия:
надвиснала е невиждана заплаха, животът на хората е в опасност,
или когато няма офицер по ранг, който да се справи със заплахата.
Може ли да попитам по кое условие? - Отнася се до трите заедно.
Сега виждам къде Федерацията влага ресурсите си.
Не ламтете по чужди кораби, командире.
Освен това имаме нови униформи.
Да, наистина са хубави. - Доста цветни.
През последните 24 часа Федерацията отчете седем червени сияния,
които се простират на 30 хиляди светлинни години.
Появиха се по едно и също време, колкото да ги отчетем и изчезнаха.
С изключение на едно. - Изключва да са природен феномен.
Дали не са някаква форма на сигнал? - Така мислим. Топката е твоя, Конъли.
Сигналът не е от луна, звезда или друг планетоид.
Истината е, че не отчитаме друго, нито може да ги доближим.
Опитахме се да ги сканираме, но системите излизат извън строя.
Също като компас на Северния полюс. - Добре казано.
Защо не се сетихме за това, Конъли? Замисли се за богатия ни речник.
Метафората звучи опростено. - Според мен си е сравнение.
Тогава ви дължа подобно, командир... - Бърнхам. Майкъл Бърнхам.
Спомена, че си умна. Имаме нещо общо.
Да, знам. Г-н Спок. Очаквах да го видя.
Понякога е добре да сте с ниски очаквания, командире.
Така никога не оставате разочаровани.
Извинете ме. - Извинете.
Здравей, Линус. Добре ли си? Изглеждаш...
Да, научих за това.
Може би сигналите са аномалия. Разкъсване във време-пространството.
Черните дупки създават подобни смущения.
Не и до такава степен. Преди шест часа сигналът се стабилизира,
като определихме координатите му. - Отпътувахме към аномалията,
но "Ентърпрайз" претърпя множество непоправими сривове в системите си.
Флотът ще го върне за поправка и пълна диагностика.
Ще се нуждая от командните ви кодове, Сару.
Не мога да го направя. - Моля?
Командването се прехвърля чрез ДНК оторизация
в присъствието на екипажа на мостика. Стандартна процедура от войната е.
Разбира се, че е. Прав си. Наздраве.
Добре, капитан Пайк. Подгответе се за потвърждение.
Аз съм мичман Силвия Тили.
Най-новото попълнение в програмата за командно обучение.
Имате наистина хубави нокти. - Благодаря.
Сигурно е нередно да го казвам на капитан, но кутрето ви...
Не е особено важен пръст за оторизация,
но е извън областта за сканиране. Дали ще може да го...
Пошегувах се. - Помислих, че счупих капитана си.
Съжалявам, но не разбирам. Информацията би трябвало...
Боже мой, досието ви. Много съжалявам, сър.
Няма нищо, мичман. Всички да заемат местата си.
Нека всички се запознаят с мен. Аз съм капитан Кристофър Пайк.
Там са препоръките ми. Диагнозата ми за астма като дете.
Тлъстата двойка е от курса по астрофизика в Академията.
Наясно съм, че е остър завой. Щяхте да имате нов капитан от Вулкан.
Запознат съм с класифицираните детайли, касаещи последния ви.
Предал е екипажа си.
На ваше място аз също бих имал съмнения за мен. Не съм като него.
Не съм Лорка.
Федерацията е обезпокоена.
Няма да ви напомням, че предното проучване на аномалия
доведе до война с клингоните.
Не сме срещали нищо подобно на тези мистериозни сигнали.
Енергията нужна за създаването им е отвъд познанието ни.
Дали е поздрав? Или проява на злонамерени действия?
Ето защо съм прехвърлен на "Дискавъри" и друг не иска да узнае причината.
Точно сега тази малка точка е единствената, която ще я разкрие.
Задайте координати, лейтенант. Да видим аномалията отблизо.
Светлинен фактор пет. - Слушам, сър.
С ваше позволение, командир Сару. - Корабът е ваш, капитане.
Добре тогава.
Да потегляме.
Чу ли това?
Пращам ти любимата си ария,
за да премислиш глупавото си мнение за касилианската опера.
За да добавя сол в раната, купил съм ни и билети.
Да, знам, че не може да я търпиш, но го правиш само заради мен.
Обичам, когато правиш разни неща само за мен.
Харесва ми.
Добре, до после. - Командире?
Командир Стамътс? Извинявам се за прекъсването.
Предвид новата ни мисия, съм назначена,
за да следя разпределението на ресурсите на кораба.
Най-накрая разбрах защо Хю толкова се прехласваше по операта.
Тоналните матрици вплетени заедно... Смесицата между инструменти и глас...
Хю каза, че ще ме докосне. Както винаги се оказа прав.
След като органичният двигател е извън строя,
инженерното се връща към обичайните си задачи,
докато отново не заработи и можем да правим скокове.
Забелязах, че не са ти дали друга лаборатория.
Тогава си спомних за Бриана, която разполагаше с две помещения.
Чудно защо й е толкова пространство? Логическата наука е като медитация.
Ето защо я местя в каюта на ниво 12, а теб на нейно място.
Опиянена съм от властта си. - Благодаря ти, но не е нужно, Тили.
Какво да правя с оборудването ти? - Сложи го в някой склад.
Не, сериозно те питам.
След мирното споразумение в Париж,
Вулканската академия на науките ми предложи преподавателско място.
Приех предложението им. - Ще останеш на Вулкан? А мрежата?
Тепърва почваше да я разбираш. Толкова много може да постигнеш.
Знаеш ли, че касилианската примадона цял живот се готви за едно изпълнение?
След като достигне до най-високия тон забива нож в гърдите си и умира.
Целият й живот минава в тази последна тоналност.
Аз изживях живота си на "Дискавъри" в това, което успях да постигна.
Но какво ще стане... - Хю е навсякъде, където погледна.
Колко още бих могъл да издържа?
Звездният флот одобри прехвърлянето ми.
Отлага се, докато Пайк изпълни мисията си.
Съзнавам, че приемаш мястото за изпълнено със спомени,
но това са добри спомени.
Навярно да живееш с призраци и енергия отвъд познанията ни
е нещото, заради което обичаш науката. - Тили, ти си наистина...
Никога не се отказваш. Ще станеш отличен капитан,
защото вършиш всичко с любов.
Ще искам да повториш едно нещо. - Добре.
Ще говоря по-малко. - Ще говоря по-малко. Добре.
Не искам да ни напускаш.
"Ще ми кажете ли накъде да продължа?"
"Зависи къде искаш да стигнеш", отвърнал котаракът.
"Не ме е грижа къде точно", казала Алиса.
"Тогава е без значение накъде ще тръгнеш."
Ти къде искаш да отидеш?
Вкъщи. На Земята.
Ще те заведа там някой ден, миличка.
Отвори вратата.
Може ли да вляза? - Разбира се.
Ако помня правилно човешкия израз,
старите навици умират трудно.
А може и никога да не умрат.
Знаел си, че Аманда ми е чела Алиса? - Въпреки, че бях зает с работа,
нямаше как да не ви чуя късно вечер.
Гласът й даваше спокойствие и на двама ни.
Ще напусна "Дискавъри", когато излезем от светлинна скорост.
Вулканското главно командване поиска да работя със Звездния флот,
за да сформираме отряд на Федерацията. Сигналите трябва да се разшифроват.
Повиха се толкова скоро след войната.
Смяташ, че са свързани и клингоните стоят зад тях?
Не, свързах се с канцлер Л'рел.
Клингоните са видели сигналите и също не могат да си ги обяснят.
Защо не се качи на борда?
Несъмнено Спок се е отдал на задачата да върне и възстанови "Ентърпрайз".
Зад решението му се крие и нещо друго.
От колко време не си говорил с него? - Години наред.
Аз също.
Когато дойдох в дома ви,
сте помислили върху всеки ефект от обучението и живота ви,
който би се проявил върху човешко дете.
Но какво искахте Спок да научи от мен?
Съпричастие.
Нещо, което трябваше да научи, ако иска да общува с хората.
Не можеше ли майка му да го даде? - Спок изпитваше почит към майка си.
Почит, която... - Изпълваше цялата стая.
Да, точно така. - Тоест от негов равен,
си решил, че... - Да.
Обаче не мисля, че се справих.
Не вярвам, че успя да те приеме напълно.
Може би го беше направил... За известно време.
Само за известно време?
Разочарован съм, че не е приел урока ми.
Татко, убедена съм, че съпричастността е близка на Спок.
Долавям несигурност в думите ти, Майкъл.
Криеш нещо от мен за връзката с брат си.
Тежи ти.
Въпреки, че тръгвам, винаги ще бъда насреща,
ако решиш някой ден да говориш за това.
Благодаря ти.
Междувременно се съсредоточи върху належащия проблем, не над миналото.
Приближаваме зададените координати. - Прието. Екипаж, представете се.
Един господ знае какво ни чака там. Бих искал да знам кой е на моя страна.
Без длъжности, не значат нищо. По часовниковата от научния.
Майкъл Бърнхам. - Евън Конъли.
Ген Рийс. - Кейла Детмер.
Джоан Овосикун. - Л-т командир Айриъм.
Роналд Алтман Брайс. - Сару.
Просто Сару.
Добре. Рийс, фазери в готовност. Брайс, стандартен сигнал за поздрав.
Овосикун, Сару, Конъли, Бърнхам, сканирайте. Детмер, лети внимателно.
Слушам, капитане. - Жълта тревога. Забавяме.
Отчитам нещо.
На какво разстояние беше? - 700 метра.
Очаквах червено сияние. Къде е? - Сензорите са на пълна мощност.
Няма следа от първоначалния сигнал, нито от източник, който да го излъчва.
Да разберем какво ни удари. Може да получим отговори.
Астероид, който се движи с 5000 км/с.
Мястото на сблъсъка ни бяха зададените координати.
Заинтригува ме. Последвай го, Детмер. Сканирането му какво разкри?
Отчитам смущения от заредени частици. Скалата има атмосфера.
Но как? Няма маса да има гравитация. - Не съм много сигурна в това.
Сблъскахме се с гравитационно поле, което търпи сътресения.
Искам да знам какво имаме долу. - Разполагаме с телескопични камери,
които се използват при ремонт. - Добра идея. Насочете ги.
Получаваме изображения. Колкото по-близо, по-добре.
Ускори до четвърт импулсна. - Слушам, сър.
Сякаш изпитахме ефекта от два отблъскващи се магнита.
Досега не съм виждала подобно нещо. - Променихме траекторията на обекта.
На път е да се сблъска с пулсар. Остават пет часа до сблъсъка.
Там долу има кораб на Федерацията.
На екран.
Долавям странен процеп върху ледената повърхност на астероида.
Разбили са се. Опитай да се свържеш с тях, Брайс.
Не получавам отговор, капитане. - Не мога да приближа повече.
Командир Сару, имате изострено зрение, можете ли да видите обозначението?
N-C-C тире 8-1-5. Медицинска фрегата.
Проверявам го. "Хайуата" е смятан за унищожен при войната с клингоните.
Признаци на живот? - Невъзможно е да се определи.
Температурата на астероида е 120 градуса под нулата.
Кормчия, следвай астероида. Съберете наземен екип.
Има ли къде да се телепортираме?
Не можем. Облакът заредени частици ще наруши телепортиращия сигнал.
Без маркери на астероида е опасно да се телепортираме.
Непредсказуемото гравитационно поле прави невъзможно кацането със совалка.
Има ли някой там, няма да го оставим. - Шансовете да има оцелял долу
в разбит кораб в такава среда е малко вероятно.
Рискуването на още хора от екипажа изиска допълнително обсъждане.
Грешиш ли, разполагаме с пет часа да ги спасим.
Да се приземим на астероид с такава скорост и неясна телеметрия…
Наясно съм, командире.
Не стоях безучастен във войната, за да го правя и сега.
Не обичам да отхвърлям мнения, но те трябва да предлагат решения.
Да, имам решение. Опитвам се да го споделя.
За протокола, няма никой на мостика,
който да остави член на Звездния флот долу, сър.
Слушам те. Какво ще предложиш?
Разполагаме с по-малко от два часа да кацнем долу и търсим оцелели,
да им поставим маркери и да ги телепортираме.
Освен ако сигналът не се преплете със смущенията и станем на каша.
Сега е моментът да се откажеш, Конъли. - Не, обичам влакчета на ужасите.
Ами ти, Бърнхам? - Свикнала съм да поемам риск.
Обличай костюма, Н'хан. - В очакване съм, сър.
Ще ми трябва проба от астероида. Досега бях в лабораторията.
Спорите реагираха на близостта му.
Може да е съвпадение, не съм виждала подобен енергиен пик от тардиграда.
Стамътс има много вълнуващ ден. - Готви се всъщност да ни напусне.
Почнеш ли да ме разпитваш, ще се разплача като бебе трибъл.
Обещай да се върнеш, защото няма да понеса да изгубя още някой.
Не можеш да го направиш, нали? Поне ме излъжи.
Ще се върна, Тили.
Незабавно персоналът да напусне главния хангар.
Капсула едно в готовност за изстрелване.
Капсула четири в готовност за изстрелване.
Капсула две пет минути до готовност.
Пилоти, може да се качвате.
Боже мой.
Пуск на капсулите в ход.
Контрол, начало на пускова процедура. - Автоматична навигация работи.
Капсулите са създадени за мисията на Ким-Тара.
Там има сходна гравиметрична среда. - Летяла ли си някога с тях, Бърнхам?
Да, тествах ги. 9G за 11 минути. - Прието, ти ще водиш.
Доста дълго време ми се вижда. - За някои от нас може би.
Последна диагностика завършена. - Мостик, потвърждавам готовност.
Изстрелване по мой сигнал.
Пуск след пет, четири, три, две...
Изстрелване.
Пълно е с отломки. - Без майтап.
Автоматична навигация потвърдена.
Не ми харесват потоците горещ въздух. - Астероидът е под такова напрежение,
че при колебанията в гравитацията отломките се издигат.
Наистина? Изненадан ли си?
Не виждам някаква последователност. - Магнетизмът пречи на навигацията.
Превключвам на ръчна навигация. - Губя контрол.
Капсулите са създадени за това, Н'хан. - Да поема управлението ръчно?
Конъли, полето ти е широко. Остани в границите си.
Бърнхам има право. Стой зад нея. - Не, не съм съгласен.
Конъли, повтарям ти. Полето ти е широко.
Изтегли се. Това е заповед!
Сър, не е променила летателния план, за да го нагоди към колебанията.
Не може да разчиташ на сензорите! - Не оспорвай изчисленията ми.
За съквартирант съм имал кейшън. Напред беше с материала,
но ще ти кажа същото каквото на нея: "Остави ме да..."
Не! - Конъли?
Изгубихме капсула три. Втора понесе щети.
Навигацията изключи.
Структурна цялост нарушена.
Неминуем срив в системите.
Последователност за катапултиране.
Тревога. Проблем с костюма. Катапултиране отменено.
"Дискавъри", системите ми отказват. Не мога да катапултирам. Нося се.
Капитане, извършваме отдалечена диагностика на капсулата ви.
Мъртва е. Това е диагнозата ми. - 900 метра до сблъсъка.
Можете ли да катапултирате? - Не, костюмът ми е увреден.
Ще можете ли да го изстреляте отдалечено?
Смущенията са много. Ще ми трябват 30 секунди.
Без работещ костюм, отново ще се носи. - Не и ако го уловя.
Забрави. Изгубих вече един офицер. - Свикнала съм да поемам риск.
Не. Оплескаш ли нещата, мъртви сме. Изпълни мисията си, това е заповед.
600 метра до сблъсък.
Доверете ми се, сър. Казах ви, че не оставяме своите.
"Дискавъри" ще се погрижи. Ще се справим, нали, дами?
Да, напълно.
Направи го.
Изчислявам скоростта на изгаряне да намаля своята.
Щом се изстрелям, поемете контрол и ме насочете към капитана.
20 секунди до сблъсък! - Н'хан, продължи по курса.
Ще се справиш. Отивам за капитана. - Прието. Погрижи се за него.
Прихванах я. - Задавам траектория, Бърнхам.
Стане ли, имаш секунди да го хванеш и после пускам тръстерите ти.
Прието. Пускате капитана по мой сигнал.
Правим го на три.
Едно... - Две. Три.
Шест секунди до сблъсък. Пет. Четири.
Три. Две. Едно...
Максимална тяга!
Бърнхам?
Бърнхам, чуваш ли?
"Дискавъри", тук Бърнхам. Приземихме се.
Смущенията са изключително много. Тили се оказа права.
Плътността на астероида е извън скалата.
Ще вземем проба за анализ. - Боже мой.
Червена тревога. Червена...
Тревога. Неминуем сблъсък.
Господи, здраво са се ударили. - Титанът се е скършил на две.
Гравитационното поле е било десет пъти по-силно, когато са се разбили.
Приближава ни нещо.
Направено е от технология на Флота. - Виждам навигационните му части.
Изглежда има множество двигатели.
Инерционни забавители. Дизайнът е...
Невероятен, знам. Аз ги направих. Благодаря.
Не стойте там. Последвайте ги. Хайде.
Може ли да се диша свободно тук? - Да, свалете шлемовете. Влизайте.
Спрете! Погледнете надолу.
Нямам време да ви гледам как ще останете без глави.
Слава Богу, че сте тук.
Командир Джет Рино. Инженер съм.
Щях да се здрависам, но до лактите съм омазана в мозък на таларит.
Капитан Кристофър Пайк от кораба "Дискавъри".
Командири Бърнхам и Н'хан. - Видях отличителните ви знаци.
Заради това сте още цели. - Кого друг очакваше?
Шегуваш ли се? Някой с бат'лет!
Не ми е нужно да видя друг до края на живота си.
Раната на главата на Грек не иска да зарасне.
Горкият той. Приятно ми е.
Спокойно, кръвта им е богата на хемеритрин.
Единственото подобно нещо на Земята ще срещнете в морските безгръбначни.
Еволюцията е подла кучка, нали? - Колко дълго...
10 месеца и 11 дни. Напомнете ми да не оставам безпомощна
във вражеска територия при война. - Командир Рино, войната приключи.
Никой не говори клингонски. Спечелили сме?
Обяви се примирие. Сега цари мир.
С тези, които пият вино от кръв? - Да.
Чу ли това, Валънтайн? Войната приключи, прибираме се.
Валънтайн пое шрапнел в лявата си аорта.
Нуждаеше се от трансплантация, но нямаше донор и използвах болианец.
Инженер си, не хирург. - Тялото е машина и обичам да чета.
Командире, поддържате сама всички тук живи?
Децата помогнаха. Направих ги, за да ме отменят.
Когато спрях противотежестите, ме окачиха с главата надолу.
Къде бяхте свалени? - На път за Звездна база 36.
Повечето ранени изстреляхме с капсули, но тези не можеха да се местят.
И си останала заради тях? - Разбира се. Какво би направил?
Признавам, не е умно решение.
Тресем се с часове наред. Ще ми обясните ли какво става?
Астероидът ще се сблъска с пулсар. Гравитацията му ще го разкъса.
Какво облекчение... Помислих, че всички ще умрем.
Ще ни измъкнете ли или какво? - Ще дадем всичко от себе си.
Непокътнат е. Може ли да ги местим? - Опасно е, но щом се налага.
Постави маркерите около кораба и ни чакай в лазарета.
Разбрано.
Отново сме в играта.
Защо ще ги местим, щом създавате поле да бъдат телепортирани от всяка точка?
Маркерите са в случай, че телепортът на "Хайуата" откаже.
Телепортацията от зала до зала е далеч по-безопасна за пациентите ти.
Къде беше преди десет месеца? - Случайно знаете ли нещо за сигнала?
Какъв сигнал? - Бяхме по следите на такъв.
Един от седем на брой. Появиха се от едното нищо.
Не, нищо не зная.
Щом периметърът бъде установен, ще се телепортираме.
Полето работи! - Да вървим.
Получаваме сигнал, сър.
Тревога за близост, сър. Отломките нарастват.
Ще трябва да свалим щитовете, ако искаме действащ телепорт.
Жълта тревога! Отбягващи маневри!
Сблъсък дясно на борд! - Астероидът ще се разпадне.
Известете д-р Полард и екипа й да е готов да посрещне оцелели.
Хайде, хайде...
Първата група пристигна. - Дръжте ни в обсег за телепортация.
Пайк до "Дискавъри". Последна група за телепортация.
Пренасочвам мощност.
Бърнхам, да вървим.
Бърнх...
"Дискавъри", чувате ли ме, прихванете сигнала ми.
Шлем!
Добре ли си? Пайк до "Дискавъри", измъкнете ни.
Почакай!
Извинете ме. Прощавайте.
Добре ли си? - Бедрено разкъсване.
Д-р Полард каза, че ще съм на крака до два часа.
Спокойно, ако не си взела проба. Стига ми, че си невредима.
Тили, държах я в ръката си, но телепортът не я прихвана.
Следователно астероидът не е съставен изцяло от барионна материя.
Тоест сме се докоснали до нещо... - Невъзможно, да.
Би означавало неограничена и 100% ефективна енергия.
Нов клон на науката би се зародил, а ние ще бъдем основателките й.
Би обяснило нестабилната гравитация. Да вземем проба преди да е късно.
Астероидът е разхвърлял отломки. Следя траекторията на няколко.
Това ли правиш след като те спасихме? - Ужасен пациент съм, знам.
Потвърждавам го. - 67 минути, докато бъдат погълнати.
Отивай.
Тили до машинното. Искам гравитационен симулатор в хангара за совалки.
Мостикът е в готовност. Има ли съединител вътре?
Ще трябва да свържем релетата. - Нещо подобно ли?
Какво правиш тук? - Зависи.
Опитваш да хванеш астероид, мичман? - Само частица от него.
Окаже ли се теорията ми вярна, ще взаимодействаме с тъмна материя.
Обиждаш ме, не ме покани на партито. - За бога, поканен си.
Симулаторът работи, капитане. - Прието, ще заемем позиция.
Г-н Сару, мисията ми приключи.
Вярвам, че този стол е твой. - Благодаря ви, капитане.
Л-т Детмер, курс на пресрещане. Астероидът да остане зад нас.
С радост, сър.
Лоша работа. - Щитовете на кърмата на максимум.
Ще се претоварят след 90 секунди. - Детмер, натисни спирачки.
В хангара е. - Няма поражения.
Готови сме да потеглим. - Измъкнете ни.
Хангар, какво е положението?
Смятах, че ще бъде по-голям.
Ще се нуждаем от малко помощ, но иначе сме добре, командире.
Това е силата на математиката!
Права си, мичман.
Влез.
По-добре ли си? Не може научният ми офицер да ходи като кулата в Пиза.
Д-р Полард е изключително педантична.
Дочувам, че ще останеш с нас. - Да.
"Ентърпрайз" понесе големи поражения.
От космическия док не знаят колко точно ще продължи ремонта му.
Командир Сару знае ли? - Да.
Ще бъде нещо като съвместно попечителство.
Доста находчив е. Федерацията повери на "Дискавъри" да определи източника,
който се крие зад тези сигнали и ще ни трябват всички умници.
Ще ми трябва зала за брифинги. Къде иначе ще стоят хората?
Лорка не насърчаваше да се водят дискусии.
Аз бих искал офицерите ми да споделят мнението си свободно.
Защо не напуснем тази зала? - Слушам, сър.
Не всяка клетка е затвор, нито всяка загуба завинаги.
Спок каза ли защо не държим връзка?
Не, не е изпадал в подробности.
Причината съм аз.
Бих искала да отида на "Ентърпрайз" и да го видя, сър.
Съжалявам, но Спок не е там.
Взе си отпуск.
Да пропусне войната, докато бяхме на петгодишната си мисия,
се отрази негативно на екипажа ми.
Отрази се лошо на Спок.
На мен също.
Дори да ви бяха отзовали, нямаше да се върнете навреме.
Флотът ви нареди да не се намесвате с причина,
защото бяхте последната ни надежда.
Какъв е смисълът да стоиш настрани, ако не остане нищо да се връщаш?
Спок зададе най-невероятните въпроси.
Напълно логично е и някак си накара всички да прозрат,
че логиката е началото, не краят на всичко.
Далеч пред нас беше в разбиранията.
Преди няколко месеца...
Долових, че нещо се промени в него.
Сякаш се беше натъкнал на въпрос, чийто отговор не намираше.
Не поиска да го сподели с мен, нито с някой друг.
Нямаш представа какво може да е? - Не. Доверявах се напълно на Спок.
Поиска време и му го дадох. - Колко ще отсъства?
Не съм сигурен. Разполага с месеци натрупан отпуск.
Все пак искам да отида на "Ентърпрайз".
Не знам какво очаквам да намеря, но трябва да го направя.
Капитан Пайк да се яви на мостика.
Отивай.
Бърнхам?
Където и да ни отведе мисията ни, ще опитаме и да се забавляваме, нали?
Да вдигнем малко шум. Да похвърчи малко перушина.
Очаквам го с нетърпение, капитане.
Личен архив.
Като дете имах това, което майка ми наричаше кошмари.
Научи ме да контролирам страховете си като рисувам,
правейки страха безпомощен.
Кошмарите се завърнаха.
Същите видения. Отново и отново.
Сега разбирам значението им и къде ще ме отведат.
В случай на моята смърт, записах този файл.
Този запис може да е последен за "Ентърпрайз".
Толкова много неща бих искала да ти споделя,
толкова много да ти кажа...
Закъсняла съм, нали? О, Спок.
Само мога да се моля да не те изгубя отново.
Братко.
Очаквайте този сезон в "Стар Трек: Дискавъри"...
Да разберем същността на сигналите е от огромна важност за Федерацията.
Никога не забравяш първия си скок. - Спок имаше видение. Червения ангел.
Промени го. - Ще го открия.
Нищо не е истински изгубено.
С разрушението започва сътворението. Ето защо животът е вечен.
Капитан Джорджиу. - Сега съм част от Сектор 31.
Ще трябва да започнеш да ми се доверяваш.
Сигурно искаш да се върнеш в змийската си дупка.
Иска ми се да вярвам, че някъде там в непознатото...
се крие причина за всичко.
Това, че сме насочвани към нея.
Някои или нещо ще сложи край на съзнателния живот в галактиката.
Страх ме е. - Дръжте се.
Ще намерим решение. Това ни е работата.
Превод и субтитри: Владислав Владев а.к.а. E-Tle™
<<< УНАКС ТИЙМ < 2019 > UNACS TEAM >>>
The Future Is Ours 2019 191/597/871/0/S2I