Досега в "Стар Трек: Дискавъри"...
Желая да удължа престоя ти и да се присъединиш към "Дискавъри".
Съдена съм на военен трибунал... - Обаче за мен си опасна.
А от теб се боя, Майкъл Бърнхам.
"Дискавъри" е единственият кораб с органичен двигател.
Ще можем да сме навсякъде във вселената.
Корабът се движи в мрежа от мицелий... Просто не може да държим курса си.
Възможно е тартигредът да може.
Готови сме за скок, сър. - Да тръгваме.
Л'рел, ти си хитра и проницателна. Далеч повече от мен.
Ще трябва да мислим по-мащабно,
за да убедиш 24-те рода да последват ученията на Т'кувма.
Изпратиха това тук за теб.
Приемате ли последната воля и завещание на Филипа Джорджиу?
Оставям ти най-скъпото си притежание, което се предава в рода ми от векове.
Д-р Колбър, изследвам съществото откакто е на борда на кораба.
Притежава регенеративни качества, но след всеки скок изпитва болка.
През последните 48 часа изглежда изтощено и унило.
Няма как да знаем дали изпитва стрес или болка като нас самите.
Смятате, че се поставям на негово място?
Открихте как да ползваме съществото,
но това може да не е от полза пред вид състоянието му.
Ще му направя някои изследвания. - Благодаря.
За по-малко от три седмици "Дискавъри" спаси дилитиевите мини на Корван 2,
спря клингонските доставки за Бензар и спечели кампанията в Офикъс.
Причината да те привикаме тук е,
защото се превърна в наложително да възпроизведем органичния двигател
и оборудваме колкото се може повече кораби.
Наредих на Стамътс да пусне схемите на двигателя след успешния ни опит.
Секретното ни съоръжение в Джеферсън ги получи и работи по спецификациите.
Нуждаем се от повече тардигради, за да се осигури безопасна навигация.
Всеки кораб, звездна станция и колония издирват тези същества.
Междувременно искаме "Дискавъри" да се върне към обичайните си мисии.
Командването ни изрази загриженост за употребата на скрития ни коз.
"Дискавъри" трябва да е там и да печели битки.
Вярваме, че врагът ви е идентифицирал като тайното ни оръжие.
Нареждаме ви да ограничите употребата на двигателя до второ нареждане.
При цялото ми уважение, Флотът ще успее да ви замести.
Доста ще трябва да се постараете. - Ще се справим.
Здравей, съквартирантке. Боже мой, изглеждаш ужасно.
Благодаря, Тили. - Достатъчно, ще обядваме.
Не се шегувам. Тоест ще ми кажеш какво става с теб.
Нищо няма за казване. - Добре. Разбирам.
Все някога щеше да се случи. На борда има много интересни хора.
Сигурно си завързала много познанства. - Проблемът не е в теб, а в мен.
Тъй като в единични случаи проблемът не е в мен, ще чакам да се обосновеш.
Не се чувствам добре. Угрижена съм.
За какво? - Тардиграда.
С всеки скок става все по-слаб. - Намираш се под стрес.
Оперативка на палуба 15... - Нямам почти никаква работа.
Това ти дава възможност да преосмислиш през какво преминаваш емоционално.
Не ми харесва. - Наистина ли?
Харесва ми да изпитвам чувства.
Изключи осветлението!
Прощавай. Не знаех, че си още тук. - Готвя се да тръгвам, адмирале.
Защо не си оправиш най-накрая очите? - Нямам доверие на доктори, Катрина.
Това лично ли трябва да го приема?
Наказание за забуленото жалкото извинение на оперативка?
Освен това има нещо друго, което запазих за себе си.
Службата на Майкъл Бърнхам. - Не, според наредба 139...
Позволява да се привика който и да е при военни условия.
Единственият метежник на Флота, чието дело е разгледано от мнозина,
е причината за конфликта ни с клингоните.
Измъквайки се от правосъдието противоречи с общоприетия морал.
Когато приех командването, получих уверение,
че ще се бия както намеря за добре.
Но защо даваш на останалите поводи да се съмняват в командването ти?
Не са ви приятни правомощията, които съм получил, адмирале?
Аз съм твой приятел.
Корабът е мой и го ръководя по свой начин.
Тревога! Засечен е светлинен прозорец.
Клингонски крайцер клас D7.
Задействан е притеглящ лъч.
Капитан Лорка.
С Т А Р Т Р Е К Д И С К А В Ъ Р И
Епизод V - "Избери болката си"
<<< УНАКС ТИЙМ < 2017 > UNACS TEAM >>>
Превод и субтитри: Владислав Владев а.к.а. E-Tle™
Пилотът е убит в последвалата битка. Капитан Лорка е пленен от клингоните.
Знаем ли къде е отведен? - Не.
Докато отговорим на бедствения сигнал, светлинната следа се е разсеяла.
След като сте действащ капитан, ви изпращам това, с което разполагаме.
Отвличането е планирано. Клингоните са научили за двигателя ни.
Отвлекли са Лорка да разбират повече.
Сару, трябва да го спасим преди да са изкопчили тайните му.
Ще го открием, адмирале. - Желая ви късмет.
Л-т Детмер, задайте координати към последното известно място на капитана.
Максимална светлинна. Л-т Овосикун, определете параметрите на издирване.
Изчислете потенциални вектори за бягство
спрямо познатите клингонски планети на разстояние 5 светлинни години.
Бърнхам? Какво правиш на мостика?
Дойдох да говоря с капитана. - Опасявам се, че е невъзможно.
Командир Айриъм, известете л-т Стамътс за скокове в клингонското пространство,
за да проследим кораба отвлякъл капитана.
Серия скокове? - Нещо против плана ли имаш?
Не зная доколко ще е осъществим.
Опасявам се, че всеки следващ скок се отразява по-лошо на тардиграда.
Нали нищо не можело да го убие? - Не съм съгласна с това твърдение.
Можеш ли да докажеш, че го нараняваме? - Не, все още не.
Тогава не намирам информацията ти за полезна.
Ще тръгнем на спасителна мисия за капитана си. Предлагаш да спрем ли?
Не, разбира се. Притеснена съм, че тардиградът няма да издържи.
Колкото повече нараняваш някой, толкова по-малко полезен е.
Съсредоточи се върху мисията ни. Ще го обсъждаме заедно с капитана си.
Ясно ли е? - Да, сър.
Можеш да си вървиш.
Компютър, покажи най-отличените капитани на Флота - живи и починали.
Изпълнявам. - Съдейки по службата им,
могат ли да се определят качествата, които са ключови за успехите им?
Качествата най вече са смелост, жертвоготовност, находчивост,
тактическо мислене и съчувствие.
Компютър, стартирай нов протокол.
Запиши информацията от службата ми като действащ капитан
и я сравни с посочените параметри. Отбележи местата с отклонения.
Посочете цел на протокола.
Елемент на борда ме кара да изпитвам съмнения в решенията си.
А това не може да продължава. Трябва да се съсредоточа.
Алтернативно решение. Отстранете вредния елемент.
Не е възможно.
Кой си ти? - Казвам се Мъд.
Харкорт Фентън Мъд. Накратко Хари.
Повтарям го многократно...
Къде се намираме? - На курорт в Антарес.
Непременно опитайте масажа с горещите камъни.
Къде се намираме? - Типичният офицер. Без грам хумор.
Намираме се на затворнически кораб. От особено неприятните.
Какво прави цивилен като теб на такъв кораб?
Единствената ми вина е, че изпитвах любов.
Истина е, капитане.
Влюбих се в жена отвъд досега ми. Прекрасната Стела.
Семейството й не ме одобри и опитах да купя уважението на баща й.
Доста страшен човек.
Взех огромна сума от лихвари и й подарих луна.
Добре се получи, докато не изостанах с вноските.
Кредиторите ме погнаха и се оказах в ръцете на клингоните,
като ме оставиха тук да посрещна съдбата си.
Не му обръщайте внимание, капитане.
Смятам, че техническия термин за това състояние е "не на себе си".
Шоуто предстои. - Изберете един сред вас.
Домакините ни може да изглеждат глупави, но това не е така.
Редовно ни дават право да избираме болката си.
Бихме могли да изберем да измъчват нас или да прехвърлим болката на друг.
По този начин ни пречат да се сдушим. - Подозрително е, че нямаш наранявания.
Научих се да избирам мъдро.
Не ме съди. Ще искаш да стоиш до мен.
Аз съм оцеляващ също като теб.
Разбери, че л-т Стамътс рядко, а може би и никога не ме слуша.
Мога да се справя с него. - Моля те, покажи ми как.
Лейтенант Стамътс, органичният двигател ви е гениален.
Много повече от гениален. Успехите от достижението ви във войната
и за науката като цяло е принос... - Да, знам. Брилянтен съм.
Какво опитваш да измъкнеш от мен? - Бърнхам се притеснява за ефекта
на всеки скок върху тардиграда. Готов съм със заключенията си.
Сканиранията показват кумулативно увреждане на предния му дял,
когато преминем към черна тревога. - Ще трябва да потърсим решение.
Правейки съществото ключов елемент е вредно за него и изобретението ви.
Бихме могли да изгубим и двете, както и да спасим капитана си.
Няма ли хора на кораба, които да се нуждаят от вас, докторе?
Да, ще съм нужен за андорианска тонзилектомия.
Да се изясним, тардиградът е твой принос.
Не съм целял да превърна същество в навигационен инструмент.
Нито пък аз. - Говорим си едно и също.
Ти си причината да сме в такава ситуация.
Какво правиш с устата си? - Потискам нуждата да се изясним.
Така доникъде няма да стигнем. Искаш ли да намериш решение или не?
Нямах представа, че тук сме повече. - Свършиха с мъченията ми.
Понякога ни оставят да се възстановим, за да издържаме на повече болка.
По дяволите. Вие сте капитан?
Ето, яжте.
Не, твое е. - Не, ще трябва да настоя.
Никога не се знае кога ще ни хранят. Ще трябва да си възвърнете силите.
Няма да изгубя втори капитан. - Как се казваш?
Лейтенант Аш Тайлър. - А капитанът ти?
Стивън Маранвил от "Йегер". Един от най-добрите, сър.
Били сте в битката на Двойната звезда? - Дори сте й дали име?
Там бях пленен. - Значи си тук от седем месеца?
Забавно ли ти е? - Простете, сър. Просто...
Истина ли е, значи съм по-издръжлив, отколкото мисля.
Или пък лъжец. Никой не е оцелявал в клингонски плен седем месеца.
По каква причина те държат жив? - Не, моля ви! Не!
Капитанът на този кораб е привързана към мен.
Сигурно си забелязал това-онова.
От колко души се състои екипажът? - 30 или 40. Не съм сигурен.
Запознат ли си с палубите на кораба?
Ще трябва да се добера до конзола, за да сигнализирам на кораба си.
Намираме се дълбоко във вражеска територия.
Няма кой да мине незабелязано. - Моят кораб би могъл.
Също като призрак е.
Мъд, видя ли този твой любимец отново...
Прощавайте, лейтенант. Стюарт не признава лично пространство.
Пък и двамата сме малко изгладнели.
Ще вземеш храна от устата на двамата, които стоят между теб и смъртта?
Бъди сигурен. Единствено това ми остави Звездния флот.
Водех добър живот, капитане. Имах порядъчен бизнес.
Всичко това се изпари заради проклетата ви война.
Не ние започнахме тази война. - Разбира се, че сте.
Още щом решихте да се носите гордо, където никой не е бил преди.
Какво мислехте, че ще стане, когато се натресете нежелани някому?
Заемаш страната на врага? - На ничия страна не съм.
Обаче разбирам действията на клингоните от арогантността ви.
Някога да сте си правили труда да погледнете бедните хорица долу?
Тогава щяхте да осъзнаете, че сме много повече от вас горе.
Омръзна ни на попадаме под кръстосания ви огън.
Двигателят е нужен да спасим капитана, само че той убива тардиграда.
Добре. Да започнем с гъбите си. Прототаксити Стелавиатори.
Вид, които се намира в нормалния космос,
също и в подпространството известно като мрежа от мицелий.
Нейните корени се разпростират из цялата вселена,
простирайки се до безкрайността, създавайки матрица,
която служи като интергалактическа система за пътуване.
Генетичният състав на тардиграда му позволява да се навигира в нея
чрез симбиотичната му връзка с мицелиевите спори.
Също като микроскопичните си близки от Земята,
тардиградът може да смесва чужда ДНК със своя геном
посредством хоризонтален генен трансфер.
Заемайки ДНК от мицелия, получава достъп до мрежата.
Предаде ли му координатите л-т Стамътс за желаната точка,
изкормвачът знае къде точно да отиде. ДНК-то му е свързано с компютъра.
Не може ли да създадем виртуален тардиград,
с който да залъжем мицелия и да навигираме кораба през мрежата?
Точно това се опитвах да направя. Софтуер, достъпващ до мрежата.
Но сте били способни на малки скокове. - Сега вече разбирам.
Спорите и двигателят са функционирали на частица от капацитета си,
докато не сме запознали мицелия с живия помощник-пилот.
Това е тайната. Тардиградът е жив.
Нужно е да интегрираме същата поредица в сходен вид,
който да съзнава ролята си в процеса и да я приема доброволно.
Ужасно невероятно е!
Извинете ме. - Не, кадет.
Наистина е адски невероятно. - Да го направим.
Измъчвали ли са ви някога, капитане? - Английският ви е чудесен.
Произхождам от род на шпиони. Езиците са полезно нещо.
Особено трябва ли да разбереш тези, които търсят гибелта на империята.
Чак толкова ли съм опасен? - Не си губихте времето, капитане.
Вие бяхте този, който ни изненада на Корван 2.
Появихте се от нищото и се изпарихте без да оставите следа.
Неоткриваем като призрак.
Никой друг ваш кораб не е способен на подобно нещо.
Каква е тайната на кораба ви? - Нямам представа за какво говориш.
Страдате от остра фоточувствителност. - Всеки си има слабости, драга.
Ти пък търсиш утеха в човешки мъжки екземпляр.
Дори размножителните ни органи се различават.
Защо си толкова студена? Сега кой е чувствителният?
Колко ли странен изглежда космоса през тези увредени очи?
Космос изпълнен с агонизираща светлина.
Друго същество би потърсило спасение в мрака, но не и ти.
Търсиш слава и величие.
Навярно осъзнаваш, че те трябва да се заслужат.
А това става само чрез саможертва и болка.
Л-т Рийс, кога ще е готов анализът ви за далекообхватните сензори?
Само така бихме открили капитана си. - Ограничихме вероятностите до три.
Всички минават през системата Мемпа. - Много добре.
Известете л-т Стамътс, че сме готови за спасителна мисия.
Л-т Стамътс изключи органичния двигател.
Не разбирам. Не малко видове би трябвало да са съвместими с ДНК му.
Тествах всички познати форми на живот в базата данни.
Да достъпя ли до секретната база? - Не, кадет. Не е необходимо.
Защо изключихте двигателя? Опитваме се да определим координатите,
които ще ни отведат до капитан Лорка. - Работим върху нещо важно.
Заместник за тардиграда. - Защо?
Скоковете ни го изтощават. - Бърнхам ме извести за опасенията си.
Дадох заповед, че ще бъде разгледано, когато капитанът е в безопасност.
Очевидно е очаквала друго от мен. - Открихме едно възможно решение.
Хипоспреят съдържа ДНК на тардиграда и репликиращ катализатор,
който ще стартира светкавичен хоризонтален генен трансфер.
Необходим е съзнателен организъм с развита нервна система.
Такъв, подобно на тардиграда, ще може да общува със спорите.
Животинското царство може да е скъсало връзки с гъбите,
но хомо сапиенс дели половината си ДНК с тях.
Искаш да експериментираш с човек? Подобни опити са забранени.
Наясно съм. Ето защо се нуждаем от още време.
Издадох заповед. Не ме ли разбра?
Разбирам, че сте разстроен, капитане.
Поели сте командването в кризисен момент.
Културата ви обучава да се оглеждате непрестанно за врагове.
Уверявам ви, че не съм един от тях.
Как смееш да се отнасяш към мен като с едно от опитните ти зайчета?
Не, ти не си враг. Доказан хищник си, Бърнхам.
Не само защото инстинктите ми го подсказват,
а защото действията ти го доказват.
Спасяването на съществото не ще върне или да промени факта,
че подобно поведение доведе до смъртта на Джорджиу.
Мостикът до капитана. Открихме крайцера, който държи Лорка.
Прието.
Л-т Стамътс, включете двигателя и подгответе тардиграда за скок.
Незабавно се затвори в каютата си.
Да бъдем възрастни и да използваме думи.
Открадна храната, за да отвлечеш вниманието ни.
Предавал си всяка една наша дума на врага.
Още в началото проведохме разговор, за да знам на кого да се доверя.
Думите ми току-що отекнаха ви ушите ми от клингонския капитан.
Даваш й информация за всеки затворник минал оттук.
Не! Недей! Стюарт!
Замалко да го убиеш!
Свършено е с теб. Когато трябва да избираме, ще изберем теб.
Докато не остане нищо от теб.
Наистина ли ще оставите този младеж идеалист да се унизи подкрепяйки ви?
Нямате ли грам свян, Лорка?
Въпросът ми е подвеждащ. Добре зная, че нямате.
Добре знаем, че сте го изгубил с последното си командване.
Какви ги говори той? - Трагична история за "Буран".
Корабът бил под обсада месец Клингоните го взели накрая на абордаж.
Само един успял да се спаси.
Гейбриъл Лорка.
Очевидно капитанът е бил твърде добър, за да потъне с кораба си.
Това е само половината от историята. Обсадиха ни... Наистина избягах.
Обаче не оставих да пленят екипажа ми. Задействах самоунищожението.
Бях наясно какво ги очаква на Кронос.
Позор и мъчения. Бавна и публична смърт.
Такъв е клингонският метод. Да пръскат терор.
Но не и екипажът ми. Не и докато аз командвам.
Самопризнанието било добро за душата. Жалко е, че никой тук няма такава.
Командир Айриъм, доближете ни в обсега на оръжията на хищната птица.
Слушам, сър. - Л-т Стамътс, имаме ли готовност?
Да, капитане.
Черна тревога.
Да тръгваме.
Съществото изпадна в състояние на криптобиоза,
намалявайки водните си нива под един процент.
Жизнените му признаци са на границата на доловимото.
Приложете рехидратация. Г-н Рийс, засякоха ли ни?
Капитан Сару... - Местоположение на кораба?
0,7 астрономични единици от нас. Координати 13 на 59.
Изравни ни с техния курс и скорост. Поддържай дистанция.
Преминаваме в тих режим. - Не съм приключил.
Не е като да събудиш някой. Реакцията е в следствие на враждебна среда.
Тардиградът се опитва да оцелее. - Ние също, докторе.
Отворете го, ако се наложи. - Това би го убило.
Само така ще напуснем клингонската територия, така че ще поемем риска.
Неврологичният тест показва, че съществото може да е съзнателно.
Окаже ли се така, съм готов да посрещна последствията.
Неприятно ми е да съм в подобно положение,
но днес трябва да опазя 134 души. Бъдете готов да заставите съществото.
Отказвам да участвам в убийство. - Не се обръщам към вас, докторе.
Ясни ли са ми заповедите и готов ли сте да ги изпълните, л-т?
Да, сър.
Избирай болката си.
Изберете мен, капитане. - Напълно го подкрепям.
Направете го заради мен. Изберете ме.
Избирай болката си.
Благодаря ти, благодаря... Благодаря.
Това пък какво беше?
За да се измъкна оттук, винаги са били нужни двама.
Просто чаках подходящия човек. - Изигра ме.
Браво, г-н Тайлър. Шапка ви свалям.
Ще се измъкваме ли? - Без теб, Мъд. Предаде не.
Оставаш тук. - Не може да го мислите.
Напротив, мога.
Не може да го направите! Не мога да издържа повече тук!
Моля ви, обещах да се върна при Стела. Моля ви, дадох дума!
Не! Недейте!
Не може да си тръгнеш, Лорка! Ще дойда за теб!
Не виждаш за последен път Харкорт Фентън Мъд!
Изправи се, войнико! Ставай! - Само ще ви бавя, сър.
Добре, прикрий се. Ще потърся изход и ще се върна за теб.
Наистина ли мислеше да ме напуснеш? След всичко, което преживяхме?
Тайлър, открих хангара. Ставай и да вървим.
Пренасочи цялата мощност към щитовете. Синият панел отдясно.
Приближават ни пет изтребителя.
Очите ти... Пострадали са след станалото на "Буран"?
Сами избираме болката си. Моята ми помага да помня.
Клингонски изтребители, сър. Пет се движат право към нас.
Бойна готовност. - Забелязали са ни.
Да открия ли огън по тях?
Водачът на групата следва особен летателен път.
В обсег сме на оръжията им. Да ги прихвана ли с фазерите?
Хищниците често се разделят на групи, когато преследват плячката си.
Едната група я преследва, а другата й отрязва пътя за бягство.
Свържете се с онзи изтребител. - Така ще издадем позицията си.
Преследват водещия кораб. Това е капитанът.
Федерален кораб "Дискавъри", идентифицирайте се.
Какво ще кажеш? Кавалерията е дошла.
Тук капитан Лорка. Двама за телепортация.
Телепортационна зала, прихванахте ли сигналите?
Да, сър. - Свалете щитовете си, капитане.
Капитанът до мостика. На борда сме. Правете скок.
Събудихте ли тардиграда, Стамътс? - Готови сме за скок, командире.
Клингоните засякоха телепортирането. Прихващат ни.
Черна тревога.
Да тръгваме.
Спокойно, войнико. Вече си у дома.
Благодаря ви, капитане. - За какво?
Отново те въвлякох във войната на кораб с голяма мишена на себе си.
Не бих искал да съм на друго място. - Мостик до Стамътс. Поздравления.
Отлична работа, лейтенант.
Л-т Стамътс, чувате ли?
Сър, в машинното е, но жизнените му показатели са слаби.
Тревога! Последователността за спиране на органичния двигател е неуспешна.
Реакционната зала е още активна. Наситеност 68%...
Отворете я! - Индукционни намотки пренаситени.
Капитане, инжектирал се е с ДНК-то на тардиграда.
Мъртъв ли е?
Измъкнахме ли се? - Да.
Влез.
Капитан Лорка е спасен.
По въпроса с тардиграда изникна спънка.
Кадет Тили ме запозна със станалото, сър.
Позволете да говоря свободно.
Наистина ли се боиш от мен? - Не.
Бесен съм ти.
Бесен заради това, което ми отне.
Завиждам ти, че никога няма да имам твоя шанс.
Да бъдеш първи офицер на Джорджиу?
Стоя редом до нея и се научи на всичко.
Очакваният развой беше да бъдеш повишена и да си тръгнеш.
Да командваш свой собствен кораб.
Аз щях да заема мястото ти, но така и не получих този шанс.
Беше ли станало така, щях да съм повече подготвен днес.
Добре се справи.
Много добре.
Тя би казала същото.
Телескопът й. - Остави го на мен.
Твой е.
Трябва да получиш правото да видиш вселената през нейните очи.
Бърнхам?
Капитан Лорка още не е поел командването.
Чака ме доста работа и ще се нуждая от помощ.
Разбира се.
Д-р Колбър смята съществото за съзнателно.
Намира се в състояние на криптобиоза.
Не притежаваме душата му. Върви и го спаси, Бърнхам.
Това е заповед.
Нека слънцето и луната бди над теб в безкрайните дни и нощи,
които са пред теб.
Сигурна ли си, че ще се получи? - Не.
Щом това приема за враждебна среда, коя за него ще е неспособна за живот?
Пътувало е до краищата на вселената.
Надявам се, че това, което го прави щастливо,
е да бъде свободно.
Начало на преглед за представянето на действащ капитан Сару.
Протокол отменен.
Добре знам какво направих.
Престани. - Какво да престана?
Стига се притеснява и се прави на доктор.
Нормално е човек да се притеснява, обичащ брилянтен и безразсъден маниак,
който е склонен да се жертва за слава.
Капитанът беше в опасност. - Всеки ден е така.
Ти също беше в опасност.
Прекарах цялата си кариера в опит да схвана същината на мицелия.
Сега за първи път го разбирам.
Зърнах мрежата.
Цяла вселена изпълнена с възможности, за които не съм и сънувал.
Неописуемо красиво е.
Също така би ме напуснал, ако застраша живота на съществото.
Значи наистина се вслушваш в мен? - Не съвсем. Получи ти се с поглед.
Повече не прави нищо глупаво.
Може да не те е грижа за теб, но мен ме е грижа.
Сигурен ли си, че си добре? - Да, скъпи ми докторе.
Чувствам се добре.
Хубаво.
Превод и субтитри: Владислав Владев а.к.а. E-Tle™
<<< УНАКС ТИЙМ < 2017 > UNACS TEAM >>>
The Future Is Ours 2017 1610/453/827/0/S2I