Досега в "Стар Трек"...
Бедстващ кораб се е разбил, сър. - Сигналът идва от система Талос.
От изследователска експедиция е.
Аз съм Кристофър Пайк от звезден кораб "Ентърпрайз".
Целта ни е звездна система Талос. - Долу вляво има каньон.
Ще ви изпратим долу незабелязани.
Време е да покажем на капитана тайната си.
Това е Вина. Изгуби родителите си. Роди се малко след като се разбихме.
Това е някакъв капан. Истинска ли си?
Може би са ме създали от мечтите, които си забравил.
Мога ли да ги спра да ми ровят в мислите и да ги използват срещу мен?
Обичам те. - Да се връщаме на кораба.
Не мога. Не мога да се върна с теб.
Личен дневник, капитан Кристофър Пайк.
Звездна дата 1532.9.
Още нямам вести от командир Бърнхам,
но тя няма да се откаже, докато не намери Спок.
Колкото и да не искам да мисля лошо за отделите на Звездния флот,
надявам се да го е открила преди Сектор 31.
...ограничена за неоторизиран персонал до второ нареждане.
Изключително важно е да задържите Спок възможно най-бързо.
Бягайки заедно с брат си, Бърнхам отново извършва подривни дейности.
Поемам пълната отговорност за пропуските ни.
Така и трябва, разполага с информация за сигналите и Червения ангел.
Следите ли совалката им? - Да, моменти преди да я изгубим.
Бърнхам изключи предавателя й. Находчива е.
Очаквам да замаскира следата си, за да не може да я проследим.
Не може да се крие вечно. Спок се нуждае от медицински грижи.
Това ограничава възможните дестинации.
Случайно да разполагате със списък с вулкански медицински центрове?
Оценката ни на риска ще ги приоритизира.
Някакви други предложения? Въпросът е отправен към кап. Джорджиу.
Лично аз бих известила целия флот, изключвайки "Дискавъри".
Да изключим "Дискавъри"? Защо? - Да не усложняваме търсенето си.
Ако Бърнхам ще се свърже с някой, то това ще бъде Пайк.
Предлагам да ги следим изкъсо. - Умно предложение.
Капитане, имате агент с Пайк, нали? - Специалист Тайлър е на борда им.
Свърже ли се Бърнхам с "Дискавъри", бихме искали да знаем.
Дръжте ни в течение.
Разчитането на система за оценка на риска ме притеснява.
В моя свят аз нареждах на изкуствения интелект, не обратното.
Наистина ли? Как точно свърши историята ти?
А защо не дадеш повод на "Дискавъри", като лично им съобщиш заповедите?
Верификацията на протоколите за кодиране са съгласувани с...
Ще открием Спок и Бърнхам, разбира се
и ще си прекарат добре, отговаряйки на въпросите ни.
След като сметнахте за нужно да разрушите сондата,
ще претърсите полето с останки, което би ни помогнало да разберем
от какво е съставена и защо проникна в компютрите ни.
Сигурна ли сте, че Бърнхам е получила сигнала ви и го е пренебрегнала?
Защо ми е да лъжа? - Майкъл обосновава действията си.
Повярвайте ми, познавам я добре. - Без значение дали й съчувствате,
помага на заподозрян убиец. - Който впрочем е брат й.
Възможни са различни подходи. "Дискавъри" би могъл да бъде от помощ.
Корабът ви е по-важен в проучването на сондата.
Свърже ли се с вас Бърнхам, ще искаме незабавно да научим.
Доста съм ангажирана.
Търпението ми почва да се изчерпва. Каква е връзката ви с Майкъл Бърнхам?
Изцяло професионална, сър. - А винаги ли е било така?
Г-н Тайлър, доста преживяхме заедно.
Доверявам ви се, очаквам да сторите същото.
Бях влюбен в Майкъл, тя също проявяваше интерес към мен.
Обаче предадох доверието й.
Не бях човекът, за когото ме мислеше. Продължи с живота си.
Прощавайте, г-н Тайлър, но отговарям за целия екипаж.
Чувствата ви биха застрашили мисията ни.
Не, няма да се случи. Позволете да напусна, капитане.
Една от 11 планети в системата, Талос е достигнала светлинна скорост,
докато преди няколко хиляди години не е последвал ядрен апокалипсис.
Оцеляла малка част от местното население,
придобивайки впечатляващи психогенетични способности.
Пътуването в системата е забранено от Звездния флот.
Приближаваме Талос IV.
Каквото и да търсиш, надявам се да го открием.
Предупреждение. Навлизате в забранено пространство.
Тревога. Навлизате в критична орбита.
Коригирайте курса си.
Компютър, пълен назад и задействай светлинния двигател.
Спок, това е черна дупка! Ще бъдем смачкани!
Структурен срив след 5 секунди.
Четири, три, две едно...
Що за илюзия е?
Не, било е тест. От другата страна на огледалото сме.
С Т А Р Т Р Е К Д И С К А В Ъ Р И
Епизод VIII - "Надеждни спомени"
<<< УНАКС ТИЙМ < 2019 > UNACS TEAM >>>
Превод и субтитри: Владислав Владев и Симеон Димитров
Не се е променило особено. Обстановката ти е повече от позната.
Да, до известна степен.
Би трябвало да се възползваме от отдалата ни се възможност.
Няма да повярваш колко личен отпуск съм натрупал.
Напротив. Прекарал си всяка минутка в лабораторията си. Уикенди и нощи.
Изглежда паметта ти е непокътната. А това са добри новини.
Надявах се, когато го видиш да бъде... Не съм много сигурен...
Радвам се, че сме заедно.
Ще отправя официална молба да преместят Тайлър на друга палуба.
Няма причина да виждаш лицето му всеки ден.
Ето ни и нас. У дома.
Айриъм, как върви проучването на ядрото?
Сондата използва множество протоколи, но предстои да открия изменените.
Списъкът с медицински съоръжения. - Повече са, отколкото предполагах.
Започни със станция Куилиъм и продължи с останалите.
Куилиъм? Това е вулканска болница! Ще търсите Спок и Бърнхам?
Джорджиу беше пределно ясна да се съсредоточим върху сондата.
Правим го. Мичман Тили, запознайте Тайлър с напредъка ни.
Да, сър. Заповядай в офиса ми. - Слушам те.
Това е нашата сонда клас С с подобренията на пипала от бъдещето.
Тоест? - Прилича на сепия.
Тук е задействано самоунищожението.
Досега сме събрали един метричен тон отломки, но са само от совалката ви.
Няма части от сондата. - Как е възможно?
Не знаем. Въпросът е, че си вършим работата.
Иска ли Сектор 31 да останем закотвени, добре,
но няма да изоставя офицерите си.
Атмосфера: 18% кислород, 75% азот, 4.6% въглероден диоксид.
Температура: 24 градуса по Целзий.
Ще изляза да огледам. Ще се оправиш ли?
Обърни се. Бавно.
Коя си ти? - Този, който държи оръжието,
обичайно задава въпросите.
От Талос ли си? - Не.
Човек съм, но живея на Талос.
Спок, това съм аз. Вина.
Не ме ли разпознаваш? Какво му се е случило?
Коя си ти? - Стар приятел на капитан Пайк.
Крис дали ще се върне?
Пайк и Спок са били тук и преди?
В известен смисъл Пайк не е напускал.
Аз бях член от екипажа на кораб, разбил се тук, когато съм била дете.
Преди дълги години.
Жителите на Талос ме върнаха към живота.
По-лесно не мога да го обясня. - Аз съм командир Майкъл Бърнхам.
Приветстват ви с добре дошла и ви канят под повърхността.
Говорят ти в момента?
Телепортирайте се със Спок, за да могат да го изследват.
Какво искаш да кажеш?
Довел си ни тук, защото си знаел, че ще ти помогнат.
Поддържал ли си връзка с тях?
Уверяват ви, че совалката ще бъде в безопасност.
Координатите, моля.
Компютър, двама за телепортиране.
Вина.
Истинска ли си? - Съвсем истинска е.
Прощавайте за усложненията при навлизането в атмосферата.
Материалната илюзия е основната ни защита.
Почвам да го осъзнавам. Говорите единствено телепатично?
Ще общуваме по древния метод, ако така предпочитате.
Защо Спок рискува живота ни, за да ни доведе тук?
Вулканецът изпитва времето като изменливо, не линейно.
Общоприетата логика не ще помогне да възприеме преживяването си.
Бил е наясно, че ще му помогнете.
Общите медицински познания са безполезни за него.
Продължи ли да се лута във времето, ще изгуби завинаги разсъдъка си.
Какво би могло да промени виждането му?
Ще ни бъде по-лесно да ти покажем, отколкото да ти обясним.
Обаче ще се нуждаем от нещо в замяна. - Случилото се с вас на Вулкан.
Бихме искали да видим конфликта между вас през детството ви.
Споменът, който ви е определил. Раната, която сте отворили.
Искате да изпитате болката ни? Защо? За лично развлечение ли?
Така сме способни да разберем. Да оцелеем.
Оцелейте по друг начин.
Разсъдъкът на брат ти зависи изцяло от съдействието ти.
Не се съпротивлявайте, командире.
Впускат се дълбоко в съзнанията ни.
В надеждите ни. В спомените и страховете ни.
Дори в мечтите ни.
Така са ме открили, когато корабът ми се е разбил.
Дадоха ми право на избор.
Да живея каквато съм или каквато бях.
Виждаш ли? Не са ненужно жестоки.
Дори това да е само проекция,
усещането е досущ като истинско.
За да пренаредим ума на брат ти, ще трябва да го откъснем от логиката.
Ти обаче трябва да платиш цената. - Ще може ли да видим спомена ти?
Да, но първо искам да зърна в ума на брат си.
Добре тогава.
Всичко започна в нощта, когато напусна дома ни.
Дълбоко в горите на Вулкан и опасностите, които се крият в тях.
Тогава ангелът ми се яви за първи път.
Сметнах, че е сън. Някакво предупреждение.
Показа ми...
...смъртта ти.
Казах на родителите ни къде точно съм те видял.
Откриха те. Ангелът те спаси.
Промени съдбата ти.
Години по-късно ми се яви отново.
Поредният сън. Ново предупреждение.
Сега разбирам значението им и къде ще ме отведе.
Отведе ме на далечна планета,
където ми показа...
...самият край.
Умът ми в твоя ум.
Мислите ми в твоите мисли.
Сега вече разбираш ли?
Вечерята е сервирана. Компютър, музика.
Запазил си вещите ми.
Обмислях да ги изпратя на майка ти.
Опитах се да ги събера, но ми беше трудно.
Очевидно не бях готов да го направя.
Първото ястие. Асопао. По твоя рецепта.
Добро ли е? - Да, предполагам...
Просто ми е непознато. - Любимото ти ястие е.
Споменът го имам, но сетивата ми просто не могат да достъпят до него.
До нищо като се замисля.
Смятам, че изпитваш форма на неутрализиращ шок.
Не е толкова просто, Пол. - Не е въпрос на идентичност,
защото добре знаем кой си. - А може да съм бил такъв.
Да се опитаме да нормализираме... - Какво му е нормалното?
Досега не сме вечеряли в каютата ни. - Опитвам да помогна. Ще сторя всичко.
Моля те, кажи ми как... - Не знам какво да правя!
Принуждаваш ме да изпитвам нещо!
Искаш да продължим сякаш нищо не е станало? Идея си нямаш!
Да те изгубя беше най-лошото, което можеше да ми се случи.
Сега си тук и се опитвам да го приема каквото е - чудо.
Чудо, за което съм мечтал всеки миг от нощта...
Когато умрях. Кажи го!
Защо си ми ядосан? - Знаеш ли какво, Пол?
Уместен въпрос.
Г-н Тайлър, това е корабът ми. Най-вече това е моят екипаж.
Няма да прекратя търсенето им. Отказвам да ги оставя сами.
Не и когато единият е обвинен за нещо, което не е извършил.
Когато не сме на себе си, сме способни на всичко.
В това съм уверен за теб. Не и за Спок.
Без значение е какво вярвате, защото за Сектор 31 е убиец.
Може да ги откриете първи, но не и да стигнете. Наблюдават ви.
Наблюдавам сте от целия Щаб. - Очакваш да остана изненадан ли?
Стигне ли Лиланд до тях, ще ги зарови. "Дискавъри" само ще го насочи към тях.
Какво искаш да кажеш? - Остави Майкъл да се справи.
Ще бъде по-безопасно и за двамата.
Щом имаш по-голямо доверие на Бърнхам,
защо работиш за Сектор 31?
Наясно съм, че работят потайно
и че са отдадени да опазят вас и всички във Федерацията невредими.
След всичко което преживях и човекът, в който се превърнах,
бих могъл да съм от полза там.
Капитане, може ли за момент? - Да, последвай ме.
Някой на борда на кораба е изпратил неправомерно закодирано съобщение.
Всъщност са три. Големи са. Петабайти информация.
Неоторизирано? Къде? - Неизвестно, сър.
Не всеки има достъп до системите. Изпратилият ще е оставил следи.
Имали такива, ще ги открием.
Спок.
Видял си Червения ангел. - Първо като дете.
А после преди няколко месеца. - Какво е? Кой е?
Знаех ли, нямаше да сме тук. - Зададох риторичен въпрос.
Питай нещо, за което не съм се сетил. - Може ли да водим нормален разговор?
Имаш ли поне някакъв логичен въпрос? - Смяташ ли, че брадата има ефект?
Пустеещите планети - Андория, Земя... Ангелът пътник във времето ли е?
Инженерните познания нужни за костюма му го предполагат.
Също и някои от спомените, които предстоят да се случат.
Никой не е останал. - Едно обозримо бъдеще е.
Такова, което може да предопределим с действията си - твоите и моите.
Да, нашите действия. Има толкова много, което искам...
Не, не съм тук да ти простя, Майкъл Бърнхам.
Не става въпрос за чувствата ти. - Глупачка съм, щом го приемам лично.
Съгласен съм. - Рискувах всичко да те доведа тук.
Не се учудвам, че го виждаш по този начин.
Аз те доведох тук, за да видиш същото като мен.
А това с какво би ти помогнало?
Нуждаех се от някой, който има връзка с миналото ми.
С мен. - Нуждаел си се от семейство.
Интересен подбор от думи, който излиза от теб.
Ще продължим ли? На плещите ни тежи отговорност.
Да служим на нуждите на многото. Слушам те. Говори.
Непроницаема енергия обгръща костюма.
Квантово поле, което не успях да пробия.
Мислите, които долових от него бяха на човек.
Човек? - Долових самота и отчаяние.
Ще трябва да видиш още.
Домакинът ни ще се опита да опази ума ти, ако решиш да продължиш.
Нужно ли ти е време да починеш... - Не, покажи ми.
Г-н Спок, наблюдавахме явление.
Сигнали в космоса из цялата галактика.
Моделът точно съответства на този, който описахте по-рано.
А тук какво рисувате? - Истински са.
Видението ми не беше халюцинация. - "Предчувствие" би била точната дума.
Образите, които виждах в сливането на умовете, сигналите...
Докладвали сте ги, преди да се появят. Какви смятате, че са?
Мисля, че са опит за комуникация. - Надявам се.
Може би тези сигнали са се появявали някъде другаде и преди?
Като научен офицер бихте били отворен за пълен исторически...
Историята не предлага отговори. По-скоро би трябвало да ме питате...
как така си спомням утрешния ден?
Бе грешка да дойда тук.
Трябва да тръгвам.
Г-н Спок, не би било разумно да си тръгнете.
Ще дойдат офицери от Сектор 31 да ви отведат в специализирано звено.
Сектор 31? - Умът ви боледува.
Вулканското у вас изиска време. - Права сте.
Времето е това, което има връзка с всичко.
Какво стана след това? В Сектор 31 мислят, че си ги убил.
Виждам, че недоверието ти към мен не се е променило още от деца.
В ума си ми, но все още търсиш потвърждение.
Виждаш ли убийство тук?
Съжалявам.
Не очаквам да разбереш, но...
всъщност не го направих аз.
Беше Вок. - Да.
Изкарай го наяве. - Не е толкова просто.
Мога да го направя и сам.
Добре е да се разберат помежду си. - Убеден ли си?
Стига!
Спри! Стига... - Изкарай го!
Вече дори не знам кой съм.
С кого си мислиш, че говориш?
Позволил си боят да продължи?
Вярвам, че конфронтацията и за двамата беше необходим и неизбежен катарзис.
Но едва ли е пример за решаване на конфликт по правилата.
Брошурата на Звездния флот не предлага регулаторни упътвания
за скопчили се хора и клингони и лекар, възкръснал от мъртвите.
Тогава ще го разрешим в движение.
Да, в такава ситуация сме.
Нямам преднамерени мисли, г-н Сару,
но подозирам, че преди собствената ви еволюция
може би сте взели различно решение. - Може би, капитане.
Предвид необичайните обстоятелства ще си затворя очите,
но това повече да не се повтаря. И се уверете, че всички са наясно,
че няма да решаваме спорове с бой, а чрез нормалния етичен код.
Това се отнася и за вас. - Разбрано, капитане.
Добре.
Вина?
Вина. Как...
Не съм свикнала да се плашиш от мен. - Свикнала?
Има много за осъзнаване. Трябва да ти кажа нещо.
Преди да дойдеш на Талос, дълги години бях много самотна.
Не съм мечтала за щастие или любов.
И когато талосианците решиха, че сме неподходящи един за друг,
когато замина, стана по-зле, защото тогава разбрах какво изгубих.
Често мислих за теб, за нас.
Искаше ми се да беше дошла с мен. - Крис, не беше необходимо.
Точно това се опитвам да ти кажа. Те те върнаха при мен.
Не истинския теб. Това е илюзия, разбира се.
А част от теб, която още живее в мен.
Бяхме заедно цял живот.
Радвам се...
Радвам се, че не си сама.
През цялото време заради теб се държах
и чувствах все още онова, което някога изпитвах.
Макар да не бях тази, за която ме мислеше.
Не си заблудила никого, Вина. И аз го почувствах.
Но сега си тук.
Реално е. - Колкото е необходимо.
Уменията на талосианците да излъчват илюзии из космоса е ограничена.
Колкото по-далеч беше, толкова по-трудно бе да се държа.
Има някой, когото би искал да видиш.
Бърнхам.
Ти си на Талос? Можеш ли да ме видиш?
Да, капитане. Открих Спок.
Отведе ме при талосианците, които ми показаха мислите му.
Първо, знайте, че Спок е невинен. Не е убивал.
Подпространството е опасно за връзка. Сектор 31 може да проследят сигнала.
Знам. Джорджиу опитала да се свърже, а ти не си й отговорила.
Отведох Спок при Лиланд, а той искаше да изтръгне паметта му.
Но защо? Какво ще искат от Спок?
Спомените ми от бъдещето. - Спок? Радвам се да те видя.
Видях Червения ангел и той ми разкри развръзката в настоящето.
Ако искаме да се спасим, трябва да следваме плана на Ангела.
Какъв план? - Моля те, прозорецът се затваря.
Капитане, никога не съм предполагал, че бих поискал нещо подобно от някого,
но трябва да ми се доверите изцяло. Елате ни вземете сега, ако можете.
Крис, побързай. Времето ни изтича.
Побързай заради приятелите ти. Те разчитат на теб.
Докторът трябва поне да ти прегледа ръката.
Защо?
Мога да я почувствам.
И не мога да позволя на никого да поправя неща, които усещам.
Просто се прибери вкъщи и... - Вече не е моят дом, Пол.
Версията ми, която наричаше каютата ти "мой дом", вече е мъртва.
И няма връщане назад. - Това е защото не искаш или...
защото не си наясно защо? - Какво значение има?
Просто продължи живота си без мен и ме остави да сторя същото.
Аз...
Добре.
Командир Стамътс, явете се в машинното.
Машинно, докладвайте състояние.
Командир Стамътс тъкмо заема мястото си, капитане.
Къде отиваме, капитане? - На Талос IV.
Капитане, Талос е забранена секция от Алфа-квадранта.
Така е. Пълен напред, Айриъм.
Органичният двигател спря, сър. - Какво става при вас?
Органичният хъб аварира. Забелязвам повредени дуотронни схеми.
По някакъв начин причинени ръчно.
Преди имало ли е повреди? - Не и такива.
На всеки 10 часа правим диагностика от ниво 3 на органичния двигател.
Някой умишлено е повредил системата.
Защо е черната тревога? - Отиваме на Талос IV да ги приберем,
но двигателят удобно се счупи. - Някой го е саботирал? Но кой?
Бихме скъсили списъка, ако се запитаме кой има интерес да ни държи тук.
Някой на кораба праща неоторизирани и криптирани подпространствени сигнали
до неустановен получател. - Не знам нищо за това.
Странно. Оторизирани са с вашите командни кодове.
Нищо не съм изпращал, на никого. Някой ми е фалшифицирал кода.
И е саботирал двигателя. - Не мислите, че аз...
Наскоро научих, че Сектор 31 е иззел инвазивна неврологична технология.
Може да са я използвали върху теб. - Може въобще да не се осъзнаваш.
Тази част от живота ми приключи. Щях да знам, ако бях го направил.
Съжалявам. Не бих ти вярвал на сляпо. Ти на себе си също.
Затворете го в каютата му до второ нареждане.
Повярвайте ми, че Сектор 31 ще намери начин да ви проследи.
Благодаря, г-н Тайлър. Съгласен съм.
Задайте курс към звездна база 11.
Пратете съобщение, че се нуждаем от ремонт.
Това ще обърка преследвачите. - База 11 е на две св. г. от Талос IV.
Затова искам Сектор 31 да мислят, че отиваме там.
По пътя ще сменим курса и ще се отдалечим по терлици.
Това би трябвало да ни даде достатъчно време. Надявам се.
Благодаря ти, че помогна на Спок.
Сигурна съм, че щеше да умре без твоята помощ.
"Дискавъри" скоро ще пристигне. Няма много време.
Дължа им паметта си. - Не ти трябва да искат разплата.
Показах й всички спомени, които тя искаше да види.
Да, добре...
Сега трябва да споделиш един мой. Тази цена договорих за лечението ти.
Майкъл, чакай.
Къде отиваш? - Опасна съм за семейството ти, Спок.
Не, нашето семейство.
Твърде много вулканци не искат да живеят хора тук.
Татко знае, че сепаратистите дебнат. Ще се върнат и ще нападнат дома ти.
Нашият дом. Ще се бием с тях. Заедно.
По-добре е да си тръгна. Заслужаваш да пораснеш в безопасност.
"Безопасност" е относителна концепция с нелогично значение.
Престани. Тръгвам си. - Тогава тръгвам с теб.
Не те искам с мен.
Не схващаш ли? - Ти си моя сестра.
Моя сестра... Учиш човешкото в мен да изразява...
Човешкото в теб е толкова малко, че не би имало значение.
Защо не го осъзнаваш? Не искам за брат такъв откачалник.
Но аз те обичам. - Обич? Ти не можеш да обичаш.
Мога! - Не можеш! Ти си вулканец.
Винаги ще си студен и отдалечен като една луна някъде там.
Не си заслужава и да опитвам. - Обеща да ме научиш на земните обичаи
и един ден да живеем там. - Не те искам в живота си! Ясно ли е?
Стига си ме преследвал...
...смахнат малък мелез такъв.
Не го мислех наистина. - Зная, че опитваше да скъсаш
емоционалната ни връзка, за да не страдам от липсата ти.
Примитивна тактика, но логична. - Не, беше повече.
Екстремистите щяха да погнат семейството ни.
Не исках да те наранят, камо ли да те убият.
Но трябваше да опитам нещо друго.
Каквото и да е друго. Спок, толкова много съжалявам.
Всъщност съм ти благодарен.
Думите ти ми показаха как човешкото в мен може да руши.
Не, човешкото в теб бе красиво.
Бях дете. - Ти бе катализаторът.
В опит да се отърва от емоцията и да забравя теб
се потопих изцяло в логиката.
Но фундаментът на логиката ми винаги е бил времето.
А сега времето ме предаде. Логиката ме предаде.
Емоцията ме предаде.
Нямам основа, върху която да градя, макар да трябва да го правя.
Това може да е решаващият момент за много цивилизации и видове.
А аз не съм готов. - На мен или на себе си си по-ядосан?
Не ставай мой психоаналитик, Майкъл. И по-добри от теб са се проваляли.
Но избра мен за това пътешествие. Ти цениш връзката ни.
Може би фундаментът на логиката ти е връзката ни.
Абсурд. Но за едно си права.
Беше глупаво да те идолизирам и дълбоко съжалявам за това.
"Дискавъри" приближава. Плътно зад него го следва друг кораб.
Те искат да знаете, че сте в опасност.
Корабът на Сектор 31 иска връзка. - Тайлър е затворен. Значи не е той.
Отговори им, Брайс. - Знам къде отивате, Пайк.
Спрете двигателите си веднага. Това е заповед.
Ще я изпълня, когато говориш истината. Нямаше да разбера за Спок ли?
Последно предупреждение, Крис. Спрете.
Детмер, спри ни около Талос IV. Ово, спрем ли, сканирай за хората ни.
Засякох ги. - Телепортирай ги бързо.
Прихващане и телепортиране.
И? - Прихванах ги с телепорта ни,
но има смущения. - Сектор 31 също опитват телепортация.
Отново Лиланд на линията. - Свържи го.
Пайк, прекратете телепортирането! - Не.
Ако един от нас не отстъпи, ще бъдат разкъсани на атоми.
Защото това ще се случи, ако не спрете телепортния си лъч.
Заглушете звука. - Какво да правя, сър?
Капитане?
Остави приятелите си.
Това е единственият начин.
Остави ги.
Остави всички ни.
Довери ми се.
Сбогом, Вина.
Ово...
Изключи телепорта.
Да, сър.
Спряха го. Телепортирайте ги тук.
Не мърдайте.
Постъпи правилно. Ще бъде отбелязано в доклада ми.
А сега ще се явите в звездна база 11 за дисциплинарно производство.
Лиланд, край.
Изглеждаш крайно доволен от себе си. Защо ли Пайк се предаде така лесно?
Мерси за прозрението ти. Този път аз ще говоря.
Капитане, от планетата ни приближава совалка.
Опитвам да я сканирам, но нещо ни блокира.
Да ги повикам ли, сър? - Не. Не биха отговорили.
Пуснете ги в хангара. Г-н Сару, с мен.
Добре дошли отново, командире. Какво правехте на Талос?
По-лесно ще е, ако ми отговорите. Може да стане и по трудния начин.
Позволете да не се съглася.
Кажи сбогом, Спок.
Сбогом, Спок.
Какво стана?
Капитане. Командир Сару.
Но как? - Проекция на талосианците. Ето как.
Поздрав, капитане. - Спок.
Добре ли си?
Много по-добре, като съм с вас, дори и само да си търсим белята.
Усмивка ли е това на лицето ти?
Мисля, че да.
Добре дошъл на "Дискавъри".
Талосианците приложиха този трик и над мен в моята вселена
и аз ги затрих от лицето на планетата заедно с тъпите им песнопойни планове.
Можеше да ме уведомиш за способностите им.
И да изпусна шоуто с оправданията ти? Чудя се какво ще ти се случи, Лиланд.
Капитанът е на мостика. Спок, разкажи ми за Ангела.
Знаеш ли какво е? - Просто човек.
Явно се опитва да промени хода на настоящата ни времева линия.
Бъдеще, в което целият разумен живот в галактиката ще бъде унищожен.
От какво? - Неясно, капитане.
Да се махаме. Само след минути... - Ще сме най-издирваният кораб.
Ангелът едва ли ти е предложил съвет как да действаш в такава ситуация.
Не, но ограниченият ми опит на беглец подсказва само един правилен ход.
И той е? - Да бягаме.
Не мога да моля никого да участва в такъв явен акт на неподчинение.
Посока, сър? - Чувствам, че трябва да изчезваме.
Мисля, че екипажът е с вас, сър. - Пилот, махни ни от тук.
В следващия епизод на Стар Трек "Дискавъри"...
Добре дошли в главния щаб на Сектор 31.
Това мини ли са? - Сигнални мини. Разцепват корпуси.
Говори капитанът. Пригответе се за голямо раздрусване.
Щитовете отслабнаха на 41%.
Какво е това? - Какво прави Айриъм?
Майкъл.
Превод и субтитри: Владислав Владев и Симеон Димитров
<<< УНАКС ТИЙМ < 2019 > UNACS TEAM >>>