ОТГЛЕДАНИ ОТ ВЪЛЦИ Пъпна връв
Майко?
Майко, там ли си?
Майко, къде си?
Майко?
Освободи ме от този затвор, за да видя отново светлината Ти.
Светлина, звук, усещания...
Освободи ме.
Не ме презирай заради моята слабост.
Дари ме със силата на Своята светлина, за да нося бича Ти
и да пречистя тази покварена планета.
Махни тези сенки от очите ми
и Ти обещавам, че ще раздавам Твоето правосъдие.
Аз съм Твоят единствен истински син.
Готов съм да приема силата Ти.
Само кажи, и ще бъда...
Знаеш ли коя съм?
Познаваме ли се?
Не. Не се познаваме.
Но ти знаеш коя съм.
Вдигаш оръжие срещу мен, а, дете?
Аз спях, мръсен извратеняко!
Сега си спомних. Също така помня колко си дребна. Внимавай, мила.
Не можеш да ме нараниш пак. Шлемът те спира.
Така че ми кажи
как се чувстваш, като знаеш, че мога да ти направя каквото искам,
а ти не можеш да ме спреш? - Не, Темпест!
Майко?!
Майко... - Не ме наранявай.
Къде е пазачът ти?
Виж в раницата. - Какво правиш?
Какви функции имаш все още?
Задействащ механизъм за близост - активен. Пазачът в каската е...
Проверка на статуса... Активен.
Колко може да се отдалечи, преди да бъде убит?
На три метра. - Искам аз да го убия.
Разбирам това, Темпест.
Нима? Всеки път, като бебето помръдне,
се сещам за това, че тази гад ме изнасили.
Този порт става ли пускане на кръв? - Да.
Слушаш ли ме? - Кой цвят е за източване?
Червено. - Майко!
Майко, на теб говоря!
Какво правиш?
Храня ембриона си.
Ембриона?!
Кажи ми къде отидоха.
Вече съм съвсем сам.
Кажи ми къде отидоха.
Направих всичко, което искаше.
Хайде...
Помогни ми да си върна сина.
Тези глупаци ще умрат навън.
Как можаха да тръгнат тайно от мен,
след всичко, което направих за тях!
Не мога повече да слушам това.
Започни да товариш храна и провизии в модула.
Инсталирай отново системата за издигане.
Холоекранът ми се самоактивира.
Сигурно дефект заради ампутацията.
Чакай.
Върни се на старата програма. Парола...
По дяволите.
Това е морзов код.
Сол е светлината.
Сол... е... светлината.
Татко?
Кажи нещо.
Татко?
Андроид, черна дупка и чаша мляко влизат в бар.
Татко! - Добре, да тръгваме.
Ще ти го доразкажа по-късно.
Трябва да ги убедиш да те вземат на издирването.
Благодаря ти.
Да вървим, татенце.
Може ли да дойда и аз? Познавам добре децата.
Мога да помогна с усмиряването им, те ми вярват.
Снощи не успя да ги усмириш особено, нали?
Е, идваш ли?
Как ще ги открием без локаторите, Твоя светлост?
Ще се върнем в храма. Сол ще ми проговори там.
Сол я върна при мен.
Каза, че е паднала в яма.
Падна, но се молих на Сол да я върне при мен, и стана.
Вече не е нужно да се чудиш дали Сол съществува.
Имаш доказателство.
Сестра ми Тали падна в яма, като бяхме малки.
Като бях заключен в силоза, тя дойде и говори с мен.
Но беше различна.
Каква е думата... Демонична?
Трябва да тръгваме. Тук сме твърде на открито.
Вземете всичко, което можете. Момичета, събудете се.
Сол, кажи ми къде са, моля Те.
Ще направя всичко.
Синът ми не ми ли вярва?
Не ме ли обича?
Моля Те, кажи ми.
Защо сме тук?
Може да намерим нещо - храна, провизии, вода.
Нужното за оцеляване.
Изумително е, че такова голямо нещо лети.
Сигурно е величествена гледка.
Това е от реликвите, които донесохме от Земята.
Зъб?!
Взет е от тялото на Ромул.
С брат му са отгледани от вълчица, изгубила малките си.
Трябва да го пазим. Неслучайно го намерих.
"Неслучайно"?!
Сол ни е довел тук, за да намеря тази свещена реликва
и да спасим културата си.
Не ме интересуват зъбите ти.
Но сега търси неща, които можем да използваме, ако обичаш.
Кръв!
Прясна е. - Темпест.
Може да е от всекиго.
Значи си забременяла в симулационен апарат?!
Да.
Не знаех, че андроидите може да забременеят.
Аз също. - Как е станало?
Не знам. Създателят ми го е направил възможно.
Започваш да звучиш религиозно. - Глупости.
И сега, като си бременна, програмирането ти казва да отблъснеш
момичето, което уж нямаше да оставиш.
Говориш за онзиден. Трябваше да те отпратя, Темпест,
иначе щях да те изложа на опасност.
Ти не представляваш опасност за мен.
Изпитвам желание да те закрилям,
но изпитвам и нужда да храня ембриона си.
Боиш се, че... - Програмирането ми е непредвидимо.
Беше предпазна мярка.
Добре, но къде отиваме?
На място, където е най-вероятно раждането да е успешно.
Дете, не може да не виждаш, че некромансърът се е повредил.
Няма нужда от човешка кръв и определено не е бременна.
Луда е. Ще се обърне срещу теб. Тя е заплахата, не аз.
Още една дума, и ще пронижа металната ти тиква!
Какво е? - Метал.
Скоро са сложени тук.
От кого?
Това ми прилича на вас с Татко.
А това е Непобедимият Сол.
Приличат на картите таро на Земята.
Използвани от сатанинските секти.
Тихо! Нещо се приближава.
Скрий се.
Ото, скрий се!
Можеш ли вече да вървиш?
Добре. Може би след малко.
Има още кръв. - Какво?
Кампиън! - Майко?!
Кампиън! - Майко!
Темпест! - Мислех, че вече няма да те видя.
Знаех си, че си жива.
Отдръпни се от андроида, Кампиън! Казах нещо!
Тя няма да нарани никого.
Тя е оръжие за масово поразяване. Отвлякла е тези деца.
Не, тя е добра Майка! - Вита, махни се.
Не стреляй. - Пол, моля те. Казах нещо!
Не мога, съжалявам. - Пол, дръпни се настрана от нея.
Разбирам страха ти, войнико.
Не се плашете.
Покажи се, Ото.
Този андроид е повреден. - Не, не...
Деца, минете зад мен!
Спокойно. Аз го контролирам.
Наказан е заради престъплението си.
Ще застрелям и теб, и изнасилвача пред тях!
Пол, мини зад мен. - Няма.
Какво си му направила?
Храниш ли се от него? - Не аз, ембрионът ми.
Това не е възможно. - Истина е.
Какво ти е на корема, Майко?
Искаш ли да поздравиш Номер 7, Кампиън?
Това е само временно име.
Скоро ще трябва да измислим постоянно.
Може ти да го избереш.
Имало е още един замразен ембрион? - Не. Мой собствен е.
С Татко ли го направихте? Както става при хората?
Не, Татко не е участвал. Сама го направих.
Но как?
И аз не разбирам.
Искате ли да го поздравите?
Здравей, бебенце.
Здравей.
Какво има? Какво стана?
Нищо.
Подложено е на твърде много стрес.
Не!
Опитай се да й помогнеш. - Аз съм лекар, не механик.
Моля те, помогни й! - Мамо, моля те.
Добре, донеси ми чантата.
Хайде, Майко.
Вдигай.
Отпусни малко.
Чуваш ли какво казва той?
Сигурно пита Сю къде е завела детето.
Трябва да я накаже, да я хвърли в някоя яма.
По-полека, първо трябва да я намерим.
Ти си приятел на сина ми, нали? - Да, предполагам.
И на момичетата?
Да, разбира се.
Значи са ти казали какво планират.
Не. Не, нищо не са ми казали.
Защо гледаш него?
Той ще потвърди, беше с мен през повечето време. Кажи му.
Правилно. Не съм го виждал да говори с бегълците.
Кълна се в Сол.
Твоя светлост?
Твоя светлост, кълна се в Сол, нищо не съм направил.
Казвам истината. Не знам къде е той.
Не знам къде е.
Не знам!
Сол го закриля.
Явно казва истината, Твоя светлост.
Тя ще се оправи ли?
Да.
Ще се оправи. Трябва само да си почива.
Ти също.
Върви.
Каза ли им истината?
Каквото и да е това, изглежда почивката помогна.
Има активност, има растеж.
Има признаци като при човешка... - Нямах това предвид.
Каза ли им истината? Каза ли на Пол коя си?
За какво говориш? - Ти не си му майка.
Направила си си реконструкция на лицето също като мъжа си.
Двамата заблуждавате митраистите.
Ако кажеш на Пол, това ще го съсипе.
Интересно. Защо те е грижа за Пол? Той не ти е дете.
Нямаш моята програма за майчинство.
Нарича се "емпатия".
Никога няма да го разбереш,
защото си само високотехнологична машина.
Така е.
Но като атеисти може би имаме доста общи неща.
Не се ласкай.
Пол...
Ще уважа желанията ти.
Разбирам, че понякога трябва да лъжем, за да не нараним хората.
Изглежда си успешна майка, макар и не биологична.
На крак!
Сол, напътствай ни, пази ни. Преведи ни през мрака.
Предпазните колани.
Трябваше да пазиш, Дориан.
Не разбирам. Андроидът бе програмиран да ни служи.
Сигурно Хантър го е препрограмирал.
Трябваше да пазиш, Дориан.
По дяволите!
Сканирай.
Изглежда потокът на кръвта се е обърнал.
Сега твоята сила е моя.
Сигнал от локатор. На затворник е.
Жизнените показатели са изключително неравномерни.
Защото сигурно е мъртъв.
Не. Енергийните нива са необичайно високи.
Като тези на Майка. Задавам курс.
Не.
Майко! Спри!
Не!
Мамо! - Дете?
Не! Пусни ме!
Пусни ме!
Сол, дай ми смелост.
Моля те, недей!
Пусни ме!
Холи! Махай се.
Остави я. Тя не е вярваща, душата й е нечиста.
Заради теб.
С това, което си й направил, си я убедил, че Сол не съществува.
Бягай, Темпест!
Темпест!
Не!
Темпест?
Всичко свърши.
Може да се върнем за няколко дни. - Обречени сме.
И всичко е, защото той търси жена си. Сол не ни иска тук.
Отдалечихме се от светлината Му. Той ни води към Ада.
Принасям жертва за Теб, господарю.
Дай ми напътствия. Слушам.
Господарю?
Не! Майко!
Татко?
Да.
Това спомен ли е?
Не, Майко. Случва се в момента.
Ти си възстановен!
Кампиън...
Кампиън?
Ти не си истински.
Не бой се. Аз съм.
Кой "аз"?
Чук-чук.
Повече никога не ме оставяй.
Вече два пъти го направи. Недей повече.
Обещай ми.
Обещавам.
То добре ли е? - Не реагира на докосване.
Какво има?
Бебето й, Татко.
Умряло е.
Той го е източил, усещам го.
Сигурно имаш вътрешен кръвоизлив в стомаха.
Позволи ми да освободя напрежението.
Истина е. Ембрионът е наполовина на въглеродна основа.
Трябва му плазма.
Тогава ще намеря животно.
Ще дойда с теб.
Може ли да ни оставиш за малко?
Какво правиш?
Спасявам бебето ти.
Само половин литър, и спирам.
Защо го правиш? Не съм ти нито роднина, нито приятел.
Попита ме защо ме е грижа за Пол, като не е мое дете.
Ти каза, че хората изпитват емпатия, която липсва на андроидите.
Да.
Аз не мога да имам деца.
Преди години направих тежък спонтанен аборт.
Като намерихме Пол...
Знам, че Сол е лъжа, но изведнъж разбрах
защо когато хората се радват на късмета си,
трябва да измислят бог, на когото да благодарят.
Стига толкова.
Усещаш ли го? - Да.
Благодаря ти.
Слава на Сол.
Искаш ли да ти кажа една тайна?
Разбира се.
Сол е сложил това бебе в Майка.
Откъде знаеш?
Усещам го.
Той не е лош, както твърдиш.
Опитва се да ни помогне.
И това бебе ще промени всичко.
Нали знаеш, че го убих?
Да, Темпест.
Помръдна.
Живо е!
Благодаря.
Сол проговори ли ти, Твоя светлост?
Каза ли ти накъде отиваме?
Струва ми се, че вече не е благосклонен към теб.
Подлага ни на изпитание.
Дориан беше повече от изпитание.
Ще се молим за душата му.
Но ти го смяташе за нечист.
Да. Още една причина да се молим за него.
Разстроени сте.
По-добре да мълчите, докато ви мине.
Помоли ли се за баща ми, след като го екзекутира?
Помоли ли се за душата му?
Разбира се.
Намираш ли, че приличам на него?
Елементарен въпрос, който не би трябвало да те затрудни.
Истинският митраист не би се молил за душа, която смята за нечиста.
Това, което некромансърът каза, е вярно, нали?
Ти не си Марк Друз. Кой си тогава?
Вие всички искахте да бъдете заблуждавани.
Всичките сте овце,
недостойни за обичта на Сол.
Аз само ви заведох до светлината.
Няма значение кой съм.
Важното е само, че Той избра мен за крал.
Значи със сигурност ще те пази.
Да бъде волята на Сол!
Превод КАЛИНА КИРИЛОВА
Епизодът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО