РЕНЕ ЗЕЛУЕГЪР
ЮЪН МАКГРЕГЪР
ГОСПОЖИЦА ПОТЪР
БИЛ ПАТЕРСЪН
БАРБАРА ФЛИН
ЛОЙД ОУЕН
ЕМИЛИ УОТСЪН и др.
Музика НАЙДЖЪЛ УЕСТЛЕЙК
Оператор АНДРЮ ДЪН
Сценарий РИЧАРД МАЛТБИ-МЛАДШИ
Режисьор КРИС НУУНАН
субтитри от YavkA.net
Има нещо възхитително в написването на първите думи от една история.
Изобщо не можеш да кажеш къде ще те отведат.
Моите ме доведоха тук.
Като се замисля, аз и градът така и не успяхме да си допаднем.
От една неомъжена жена се очакваше да се държи по специфичен начин.
Той не включваше мотаене от издател на издател с дружина приятели.
Чуйте ме сега. Не бива да се страхувате.
И не говорете твърде много.
Приятели, с които, за жалост, другите не желаеха да се запознаят.
Продавам рисунките си за поздравителни и други картички
от седем години.
Зайчета в жакети в пиринчени копчета.
Как си ги измисляте тези? - Не ги измислям.
Те са съвсем истински. И са ми приятели.
Може би прототипите им са ваши приятели?
Не. Животните са моите приятели.
Преди Зайчето Питър беше Зайчето Бенджамин,
а после сър Исак Тритона. Нося и рисунки с тях, ако...
Няма нужда. Уви, г-це Потър... Госпожица, нали?
Да, разбира се. Глупаво от моя страна.
Уви, пазарът на детски книги... - Да, ясно. Разбирам ви.
От моя страна бе глупаво без опит...
"Ф. Уорн и с-и е" ще публикува книжката ви, г-це Потър,
Но не възлагайте прекалени надежди.
Знам, книгата ви няма да се продаде в голям тираж,
но мисля, че може да донесе малка печалба.
Драги г-н Уорн, много съм доволна. Всъщност изключително доволна.
Ще направя всичко възможно, за да ви убедя, че не сте сгрешили.
Г-це Уигин, можем да си тръгваме.
Много благодаря за отделеното време, г-да Уорн.
За нас беше удоволствие. Брат ми винаги знае какво върши.
О, и особено държа на размера и цената на книгата.
И бих искала да избегнем кошмарния готически шрифт,
който ползвате за детските си книжки.
Сигурен съм, че ще останете доволна от всичко.
Г-це Потър?
Вашата...
Разбира се. Моето портфолио.
Хайде, Питър!
Сър Исак Тритона! - Шегуваш се, Фруинг.
Няма да продаде и 10 бройки! - Разбира се.
Хрумна ми обаче една мисъл... - Норман!
Обещахме на малкото братче проект.
Ако го провали, на кого му пука?
Мисля, че сам Господ ни праща г-ца Потър.
Към вкъщи ли, г-це Потър? - Не, Сондърс.
Да минем през парка. През всички паркове!
Простете, г.це Потър... - Карай!
Давай!
Успяхме! Чухте ли сърцето ми? Бумтеше като барабан!
Видяхте ли? Няма цял живот да си стоим у дома.
Трябва да се представим на света.
И трябва да гледаме на това като на приключение.
По-бързо, Сондърс!
По-бързо, Сондърс, моля те! - Не, г-це Биатрикс! Не!
Давай колкото може по-бързо, старче! - Дий!
О, за бога!
Сондърс.
Биатрикс, къде беше? Минава 16 ч.!
Не съм дете. Не ми е нужно позволение от майка ми.
Надявах се и аз да ползвам каретата. Къде беше?
Повозих се, С приятелите си.
Ти нямаш приятели! - Напротив, майко.
Винаги когато рисувам.
Някои от рисунките ти са много хубави, Биатрикс,
но няма да те подвеждам като баща ти и да ги наричам изкуство.
Е, приятелю, като издадат книгата, ще видим.
Биатрикс, Бъртрам, време е за "лека нощ".
Още не съм свършила. - Хайде, побързай!
Бъртрам. - Готово, забих я!
Бъртрам, ти си варварин! - Хайде! Побързайте, слизаме.
По-бавно!
Побързай, Рупърт! Да не закъсняваме за приема у Хайдс!
Мама е прекрасна, нали, Биатрикс? Сърди ли се, бузите й са като рози!
Като пораснеш, Биатрикс, имаш домакинство, даваш приеми
и спазваш светския календар с мъж, който не познава часовника,
и твоите бузки ще пламнат!
Каква е тази панделка? Колко противно!
Преоблечи я прилично. И махни тази нощница.
Кошмар! Пръстите ми се оплетоха. - Невъзможен си. Ужасно закъсняваме!
Какво си рисувала днес, Биатрикс? - Как зайчето Бенджамин си почива.
Ушите му стават все по-хубави!
Тази сянка тук е много добра, Биатрикс.
Кажете "лека нощ", деца. - Лека нощ, мамо.
Лека нощ, Биатрикс.
Лека нощ, татко. - Лека нощ, Биатрикс.
Лека нощ, мамо. - Лека нощ, Бъртрам.
Лека нощ, татко. - Бягайте горе!
Мама и татко не бива да закъсняват повече.
Деца! - Сега пък какво?
Като се прибирах, минах през "Пикадили".
И какво скочи в джобовете ми?
Нещо много специално за младия ентомолог.
И нещо подходящо за младата дама, която ще порасне
и ще стане чудесна стопанка като майка си.
Ще ги отворим горе. Хайде! - Благодаря, татко!
Благодаря, татко. - Хайде.
Закъсняхме, пак закъсняхме! - Не сме закъснели.
Сем. Хайдс няма да ни канят повече!
Хелън, по-учтиво е малко да се закъснее. Качвай се!
Това не е учтивост, а живо закъснение!
Хайде, мъничките ми! Една приказка - и по леглата.
Искам Биатрикс да я разкаже. Нейните са забавни.
Забавни са, да. И знам точно за какво ще се разправя.
Том Палечко и Хунка-Мунка! - Именно.
Том, Хунка, готови ли сте да изиграем приказка?
О, да! Ние сме отлични актьори. - Ще видим. Днес ще ви изпитаме.
Насам.
Имало едно време две чудесни домакини - Лусинда и Джейн.
Те си купили блестящ порцеланов сервиз
и го подредили безупречно на масата за вечеря.
После решили да излязат да се поразходят.
Изведнъж от кухнята се донесъл шум от боричкане.
Том Палечко и Хунка-Мунка изпълзели навън,
Двете мишлета видели, че масата е сложена за вечеря.
Палечко подскочил, захапал лакомо първата Чиния
и си счупил зъба.
Очакваме ли някого?
Това са издателите ми.
Не е светско посещение. Всъщност доста се страхувам.
Не бих искала да каниш в къщата разни търговци. Внасят прах.
Добре, другия път ще отида в редакцията им.
Г-н Норман Уорн.
Г-це Потър. Надявам се да простите нахлуването ми.
Очаквах единия от... - Аз съм брат на Харолд и Фруинг.
Отскоро съм във фирмата. Оказаха ми честта да ми възложат книгата ви.
Благодаря. Много великодушно да ме поканите на...
Чай? - Да, с удоволствие, благодаря.
С лимон. Благодаря.
Изключително!
Колко забавно!
Възхитителни, вълшебни и красиво нарисувани!
Наистина, нямам думи!
Дали да не поговорим по работа, г-н Уорн?
Оставям рисунките ви с огромна неохота.
В писмото на братята ви има две предложения,
които намирам съвсем неприемливи.
Първо, искат рисунките да са цветни.
Аз твърдо настоявам да са черно-бели.
А синия жакет на Питър и червените репички?
Не искате ли рисунките ви да си останат такива?
Разбира се, предпочитам ги цветни, но това ще оскъпи книгата
над възможностите на малките зайчета. Непреклонна съм.
Което води към второто предложение на братята ви.
Искат да намалят броя на рисунките с една трета. Напълно неприемливо!
Ще обясня. Идеята за по-малкото рисунки не е на братята ми, а моя.
Ако ограничим броя им точно до 31,
илюстрациите за цялата книга могат да се отпечатат на един лист хартия
с т.нар. трицветен процес, както и вие искате,
и на относително ниска цена.
Отделих много внимание на книгата ви, наистина.
Иска да изглежда цветна на полицата, за да изпъква сред другите книги.
Наистина доста сте помислили!
Кои други книги са излезли под вашето ръководство?
Лично ли? Тази ще бъде първата.
Г-це Потър, наскоро заявих ма братята си ма майка си,
че вече не желая да стоя вкъщи и да се правя на бавачка
само защото съм най-малкият син.
Искам истинска работа в семейната фирма.
И те ми възложиха вас.
Така по-ясно ли звучи?
С други думи, вие нямате никакъв опит,
но понеже сте им досадили с настояването си,
са ви пробутали на мен.
Г-це Потър, наясно съм какво целят братята ми, като ми дават...
... вашата... "заешка книжка", както я наричат.
Но аз намирам книгата ви очарователна, възхитителна.
И ако са смятали да ме пробутат, както споменахте, ние ще им покажем!
Ще им дадем заешка книжка за чудо и приказ,
с цветове, одобрени от вас и забъркани пред вас в печатницата!
В печатницата? О, не бих могла... - Аз лично ще ви придружа.
Ако ми окажете тази чест.
Защо не? Ще отида, разбира се.
Аз съм зряла жена, г-ца Уигин ще е там.
Не виждам причина един художник да не посети печатницата си.
Отлично, г-це Потър. Много добре. Благодаря!
Аз ще уредя всичко, драга госпожице, и ще бъда всячески на вашите услуги.
Само за вас и зайците! Извинете.
Джонсън, ела да вземеш украшенията. - Да, госпожо.
Полека. Сложи я там. - Ще внимавам, госпожо.
Едно, две, три... девет, десет.
Като бях на 10 г., мама принуди баща ми
да летуваме на езерата както другите изискани семейства.
Чувствах се запленена, като животно, пуснато от клетката.
Пази си роклята. Ела тук!
Горите са пълни с феи и гномове, които чакат децата да се изцапат.
И като ги намерят, пращат нощем вълшебни зверове
с остри зъби, жадни за крехко месце!
Ще те хвана, Беа! - Не!
Да!
Здравейте! - Бъртрам! Бъртрам!
Недей, те са селски деца. Ръцете им са в микроби. Ела.
Бъртрам!
Дръж го, Беа!
Ето го! Да! Давай!
Пази се!
Ето го!
Там е!
Мисля, че няма нужда от пердах.
През нощта ще оставя прозореца на детската отворен.
Зверовете ще се погрижат за останалото.
Не! Няма да се цапам! - Бъртрам.
Биатрикс, кой младеж би се оженил за момиче с такова кално лице?
Няма да се омъжвам, все едно е. - Ще се омъжиш.
Всички момичета се омъжват - и аз, и баба ти...
Дори Фиона ще се омъжи някой ден.
Аз няма. Аз ще рисувам. - Тези глупави рисунки...
Кой ще те обича? - Изкуството и животните ми!
Не ми трябва повече любов. - На 11 г. може би не,
но да видим, като станеш на 18 г.
Когато срещнах майка ти, я нарисувах и тя се омъжи за мен.
Фиона, тази кал не се ли пере? Бъртрам, ела с мен.
Умри, малък дяволе!
Така. Прекрасният принц няма как да устои на такова хубаво момиченце!
Не и като се запознае с брат ми Влад Цепещ.
Пипнах те! - Време е за лягане, калпазанчета!
Да оставя ли прозореца отворен, или...
Не! Не обичам вълшебни зверове!
Добре известен факт е, че те не ядат деца, завити по леглата си.
Феите обитават северните земи от стотици години
и са преживели много приключения.
Разказах ли ви за смененото дете? - Не.
Да, няколко пъти.
Искам да чуя пак. - Добре, Фиона, давай.
Аз ще си разкажа някоя приказка. - Така!
Имало едно време един крал и една кралица.
Имаше едно време четири малки зайчета.
Те се казваха... Флопси, Мопси...
... Пухчо и Питър.
"Мили мои", каза една сутрин старата Майка Зайка,
"можете да ходите из полето или по пътечката,
само не влизайте в градината на г-н Макгрегър."
"Защо, мамо?"
"Защото татко ви пострада там много лошо.
Г-жа Макгрегър направи пай с него."
Питър, който беше много вироглав,
веднага изтича в градината на г-н Макгрегър...
... и се промуши под портата.
Харесва ми!
Но кого срещна зад парника с краставици? Самия г-н Макгрегър!
Питър едва дишаше и трепереше от страх -
не знаеше накъде да бяга.
Доста е мътно. - Още една, г-н Мортимър. По-светла.
Г-н Макгрегър го съзря на ъгъла, но Питър вече не се боеше.
Той се пъхна под портата и най-сетне бе на сигурно място в гората отвън.
Не точно... Вижте тук.
Още е малко...
Когато Питър се прибра,
майка му го сложи в леглото и му даде лъжица чай от лайка.
А за Флопси, Мопси и Пухчо
на вечеря имаше хляб и мляко с къпини.
Тази книга промени за мен доста неща, г-н Уорн.
Как така?
Първо, даде ми възможност да докажа на майка си,
че една неомъжена 32-годишна жена може и повече от това
да ходи на чаени партита и да се усмихва на скучни разговори.
Да, наистина. И моето семейство не ме искаше в книгоиздаването.
С вас сме добър екип, не мислите ли?
Разбира се, стига да успеем да им докажем, че грешат.
Майко, това е г-ца Потър.
Най-сетне и ние, клетите забравени хорица на Бедфорд Скуеър,
ще можем да споделим вълненията на Норман.
Г-жо Уорн, колко мило, че ме поканихте!
Безсмислици! Това бе отчаяна постъпка на жена,
която започна да забравя как изглежда синът й.
Майко! А това е сестра ми Амилия. - Здравейте.
Норман позволи да зърнем "Зайчето Питър".
За нас е безкрайно очарователна. Затова с ласкателства
успяхме да го придумаме да ви доведе на чай.
Реших, че с вас ще бъдем приятелки. - Нима?
Норман ми каза, че сте неомъжена като мен
и че не се чувствате нещастна. Това безкрайно ми допада.
Не може ли да говорите за времето като другите момичета?
Другите неомъжени дъщери в нашата среда не са малко,
а седят по цял ден, клюкарстват и час по час се обливат в сълзи.
Но вие сте направили нещо. Написали сте книга.
Предупреждавам, каня се много да ви харесам.
Значи трябва и аз да ви харесам, г-це Уорн.
Казвайте ми Мили. За последен път ви наричам "г-це Потър".
Но разбира се. Биатрикс.
Слава богу, чаят! Призлява ми от цялата тази благоразположеност.
Да пием чая в градината!
Денят е твърде прекрасен да не го споделим с цветята.
Обожавам градината. Майка не одобрява, но съм безсилна.
Обичам цветята до полуда.
Затова ръцете ти са като на овощар. - Не е вярно!
Слава богу, Норман понякога благоволява да ми чете.
Ако разчитах на твоята компания, щях да издъхна в самота.
Вкусът на мама към книгите, а опасявам се, и към живота,
е доста мелодраматичен. - Глупости.
Обичам хубавите английски биографии, и то го знаеш.
Ненавиждам глупави любовни романи, каквито издават братята ти,
Братята ми и аз, майко. Сега и аз съм част от фирмата.
Момче с мил характер като теб няма нужда да работи.
Братята ти печелят доста добре за всички ни,
а аз имам нужда от усмивката ти тук.
Но кой слуша капризната стара дама в инвалидна количка?
Никой, майко. Мама може и да е капризна, г-це Потър,
но има усет за красивото. Запленена е от рисунките ви.
Неповторими са!
Когато видя нещо необикновено, не се задоволявам само да го гледам.
Трябва да го уловя.
Миналото лято в стопанския двор рисувах нещо,
което изглеждаше приятно под слънчевите лъчи,
но внезапно осъзнах, че рисувам кофата с помия за прасетата.
Много се смях на себе си.
Става ми хладно, Норман. Ще ме откараш ли вътре?
Моля, извинете ме. Удоволствие беше да се запознаем, г-це Потър.
И за мен също. - Останете повечко
и научете Мили на малко обноски.
Според мен това значи, че ви харесва.
Тя не каза ли, че обича да рисува кофи с помия?
Точно така, майко. Така каза.
До сряда ще успеете да закачите дантелените завеси горе.
Поне да прилича на лято, макар да не се усеща така.
Биатрикс, какво е това петно на блузата ти?
Джейн казва, че с нищо не се изпира.
Мастило. - Мастило?
Трябва да съм се опряла до нещо в печатницата.
Джейн, извинявай, че ти създадох още работа.
Джейн, изхвърли блузата. Дай я на бедните.
Това поведение показва неуважение към парите на баща ти.
Един ден ще печеля достатъчно сама да си купувам дрехите.
Твърде стара съм да разчитам на щедростта на баща си.
И твърде стара да прекарваш времето си с мъж,
който те води по печатници. Баща ти не одобрява това, нито аз.
Г-н Уорн е издател на книгата ми.
О, книгата! Нямам търпение това да свърши и да я забравиш.
Не те разбирам, Биатрикс. С баща ти те запознахме
с толкова подходящи младежи от твоята класа -
заможни, от безукорни семейства.
Да, като онзи чаровник Лайънъл Стоукли!
Лайънъл е любимец на Чичо си - графа,
когото посещаваме всяко лято в Стоукли Корт.
И ужасно съжалявам, че отказах на Хари Хадън-Бел.
Прадядото на Хари е учил в "Сандхърст",
дядото и бащата на Хари са учили в "Сандхърст".
Така че и аз учих в "Сандхърст".
С татко и пазача на дивеча излизаме да яздим и си отстрелваме закуска!
Аштън е голяма работа!
Но ти си едно твърдоглаво момиче!
Търси ви г-н Уорн, госпожице.
Ген Уорн? Не го очаквах.
Без да съобщи. Прекрасно!
Насам!
"Приказка за зайчето Питър" от Биатрикс Потър
Две се продадоха, докато бяхме при книжаря.
Това прави 40 на седмица.
Или 160 на месец. - Небеса!
Опитвам се да си спомня как се умножаваше наум.
1920 годишно.
Не мога да дишам! - И това само в една книжарница.
Скъпа г-це Потър, вие вече сте писателка.
Ние постигнахме целта си. Създадохме книга.
Да.
Какво има?
По лицето ви мина някаква сянка.
Вие щедро ми отделихте от времето си, г-н Уорн.
Показахте ми неща, които никога нямаше да видя.
Печатници!
Компанията ви ще ми липсва. - Смятате, че ще я загубите?
Осъзнах, че книгата вече излезе
и идва краят на нашето общуване. - Г-це Потър...
Надявах се да имате и други приказки.
Наистина ли?
Наистина?
Наскоро си припомних една, която мислех, че съм забравила.
За една патица.
Много глупава патица.
С прототип някоя ваша приятелка?
Мисля, че прототипът съм аз.
Веднъж разказах приказката на един приятел.
Да?
Семейството ми летува на езерата и едно момче там -
синът на агронома, се интересуваше от моите приказки.
Г-це Биатрикс! Спотайвате ли се?
Нищо подобно, Уили Хийлис. Сушах скицника си.
Никак не е зле, г-це Биатрикс.
Имате ли и днес някоя приказка?
Не, съжалявам. Няма нищо ново.
Това е Джемайма. Тя още си няма приказка.
Няма си истинска. - Джемайма Патицата?
Джемайма Патравата патица.
Най-глупавата патица на света.
Тя тръгва да търси къде да снесе яйцата си
и среща чаровен джентълмен с дълга пухкава опашка и остри зъби.
Именно! Джентълменът й предлага бараката си
и Джемайма с изненада установява, че там е пълно с перушина.
Но както ти казах, тя е много глупава патица.
Хареса ми.
Искам да нарисувам всяка гледка в долината,
но не ме бива много с пейзажите.
Скоро тук няма да има нищо за рисуване.
Стига, абсурд! - Не, говоря сериозно.
Раздробяват големите ферми на парцели и ги разпродават.
Не можем да застанем на пътя на прогреса.
И те така казват.
Но аз казвам, че красотата си струва да се запази.
Знам, Уили. Няма човек, който да не се съгласи с теб.
Е, до скоро! - Едва ли, г-це Биатрикс.
Другата седмица заминавам за Манчестър.
Да учиш право? - Да. Трябва да вървя напред.
Успех! - Пратете ми ваши рисунки.
Ще ти пратя.
Той ме насърчи да погледна сериозно на писането.
Веднага да се захващаме с новата приказка.
Джемайма Патравата. Читателите ще я харесат.
Ами Том Палечко и Хунка-Мунка? Какво ще кажете?
Щом вие казвате... - Книгата ви е важна в живота ми.
И вие сте много важна в живота ми. - И вие в моя, г-н Уорн.
Да направим това отново и отново! - И отново!
Обещавам много да ви досаждам.
Кога реши да не се омъжваш? - Точно преди 20-и я си рожден ден.
Мама дойде в стаята ми и обяви, че Лайънъл Стоукли
ще се жени за Гуендолин Алкот и ще живеят в Стоукли Корт,
който Лайънъл е наследил от графа.
Тогава разбрах, че няма да ми води повече кандидати.
И че никога няма да се омъжа.
И това ме потресе.
Но почувствах облекчение. И това също ме потресе.
Така че отидох в градината и запълних цял скицник с рисунки.
Мъжете са скука. Полезни са само за две неща в живота -
финансиране и размножаване. - Мили!
Говориш възмутителни неща!
Обаче цената... - Каква цена?
Домашно заробване. Раждане. Ужасяващо!
Неомъжените жени живеят по-добре. Кълна се, истина е,
Без къщи, без бебета, без съпрузи, които непрекъснато искат нещо.
Стига човек да намери добър приятел.
Така се радвам, че Норман те откри, Биатрикс.
Липсвало ми е нещо, а дори не го знаех.
Скъпа г-це Потър, изпращам ви с огромно удоволствие
най-новата приказка от една, надявам се, дълга поредица.
Искрено ваш, Норман Уорн.
Г-н Уорн, заповядайте с Мили на коледното ни тържество.
Родителите ми го устройват всяка година
и е крайно време и аз да поканя Някого.
За нас ще е удоволствие да дойдем. Огромно удоволствие!
Мирувайте, пакостници! Питър, непослушно момче такова!
Погледни какъв пример даваш!
Така е по-добре. Ако продължаваш така, ще те изтрия.
Баща ти се прибра.
Как мина денят в клуба, татко?
Интересно, както винаги.
Рупърт, имаме нужда от твоето решение.
Искам да поканя Норман Уорн и сестра му на Коледа.
С лейди Армитидж, сър Найджъл и Сибил?!
Та той е търговец! Как ще се забавляват всички?
Той е господинът, който издава книгите ми, татко.
Рупърт... - Имам тук нещо, Биатрикс.
Минах през книжарницата и се сдобих с това за добри пари.
Хю Уитфорд се лепна за мен в клуба и не млъкна часове наред.
Познаваш го Хю - не спира да мели.
Жена му купила три твои книжки за внучката. Пратила и две в Бомбай.
И скоро всеки в клуба разправяше как се сдобил
с творенията на дъщеря ни. Време беше и аз да си купя от тях.
Отидох право в книжарницата и дадох един Шилинг.
Щях да ти я подаря. - Исках да си я купя
като всички останали.
Дължа ти извинения, Биатрикс.
Като ми показа книгите си, видях само моето малко момиченце,
което ми носи хубавите си рисунки, за да си кажа мнението.
Ти вече не си малко момиченце. Ти си творец.
Истински творец.
Бих се гордял да можех да кажа същото за себе си.
Сега се гордея с теб, Биатрикс. - Благодаря, татко.
Не виждам причина да не проявим едно малко светско усилие
и да посрещнем господина, допринесъл за нашето щастие.
Благодаря, татко.
Благодаря ти!
Мисля, че ще е добре за всички ни.
Весела Коледа, Рупърт.
Гленис, не сервирай пунша на сър Найджъл с бренди,
освен ако сам не пожелае. А след вечеря ще иска портвайн.
Дай ми някакъв знак, като изпие четири чаши.
Цялата къща блещука, скъпа. Отново си се справила чудесно.
Добър вечер, господине. - Добър вечер.
Ген Уорн, Мили, много се радвам!
Благодаря, Джейн.
Благодаря.
Мамо, татко, искам да ви представя
г-ца Амилия и г-н Норман Уорн.
Колко мило, че сте толкова точни.
Хайде, една чашка няма да ви навреди.
Мисля, че на Уигин е наредено да не сваля очи от нас.
Колко празнично!
Какъв вълнуващ разговор!
О, моят също! Времето в Амстердам през юли.
Дами, мога ли да ви предложа кафе след вечерята?
Някои от господата искат да поиграят на карти,
но си нямат четвърти. Играете ли вист, г-н Уорн?
Боя се, че нямам особен интерес към картите.
О, колко жалко. - Аз играя.
Сред участниците е сър Найджъл. Той приема виста много сериозно.
Аз играя доста добре.
Нима, Мили?
Сигурна съм, че имате много теми за разговор и без мен.
А те не могат да играят без четвърти.
Заповядайте, г-це Уорн.
Коледни песни в музикалния салон, скъпи мои!
Да ви покажа ли коледния ви подарък?
Да. - Горе е.
Аз ще донеса кафето.
Г-жо Уигин? - Госпожица.
Г-це Уигин, позволих си волността да капна малко бренди в кафето.
Все пак е Коледа.
Тук ли рисувате, г-це Потър? - Да.
И тук ще откриете коледния си подарък.
Майко мила!
Вие сте третият мъж след Бъртрам и татко, който стъпва тук.
Да изляза ли? - Не, не. Уигин е тук.
Ако на тези години не мога да измисля нещо по-скандално,
жалко за творческата ми репутация.
Ето.
Каква красота!
Това кова приказка ли е? Г-це Потър, нова приказка ли е това?
Така ли е? - Няма да ви кажа.
Елате насам. - О, Джемайма Патравата патица.
Това е първата ми рисунка с Джемайма. Мисля, че бях на 8 г.
Джемайма, престани!
Какво да престане? - С глупостите си.
А това какво е? - Музикална кутия.
Татко ми я подари за шестия ми рожден ден.
Сам я е рисувал. - Значи и баща ви е художник?
Искал е да стане, но семейството не одобрило. И се захванал с право.
Смешното е, че никога не съм го чувала да обсъжда дела.
Всеки ден ходи в клуба си, но не и в кантората.
Всъщност не знам с какво се занимава.
Божичко. - И Уигин не е безгрешна.
Боя се, че репутацията ви вече е официално опетнена.
"Нека те науча да танцуваш"! Вие танцувате ли?
Не... доста зле.
И мен никак не ме бива, но думите са много мили.
Вие знаете думите? Ще ми ги изпеете ли?
Ами...
Нека те науча да танцуваш,
да те поведа ми позволи.
Просто ми подай дланта си
и за нищо друго не мисли.
Нека музиката да ни омагьоса -
покори се, без да се преструваш.
Довери се, стъпките ми следвай -
нека те науча да танцуваш...
Госпожице Потър...
Знам, че сте решили да не се омъжвате.
Вярвах, че и аз няма да се оженя, но нещо ме накара да размисля.
Моля ви, не ме спирайте. Ако не го кажа сега, никога няма да го кажа.
Г-це Потър, бих искал да размислите...
Ген Уорн! - ... и да ми окажете тази чест.
Не очаквам незабавен отговор. - Биатрикс?
Само показвам на г-н Уорн коледния му подарък.
Аз съм крайно благопристойна неомъжена дама.
Не съм започнала да каня мъже в стаята си. Г-н Уорн.
Уигин!
Каква е тази картина, Биатрикс?
Написах и илюстрирах няколко детски книжки,
които бяха издадени.
Човекът, който ги издаде, е тук. Г-н Норман Уорн.
За да му благодаря за помощта и щедростта...
Пиша му коледен разказ.
Може ли да я чуем? - Не е завършена.
O, хайде де!
Тогава преди да се разделим за тази вечер,
мога да споделя с вас мъничко от недовършената приказка
"Коледното празненство на зайците".
В една особено снежна Бъдни вечер един млад заек,
страховитите му по-големи братя и ужасно храбрата му сестра
тръгнаха на път, както всяка година, за да празнуват с приятелите си.
Зайците са твърде общителни твари и легендата твърди,
че където и да ги свари Бъдни вечер,
те се събират и си устройват весело празненство!
Знам, че такава легенда съществува, защото сама съм я измислила.
Зайците пътешестват през гората
към добре заредената дупка на братовчедите си,
където ги чака топлото огнище.
Свалят заскрежените си палта и празненството започва!
Знам, че тази вечер те ще ядат, ще говорят, ще танцуват, ще се смеят
и ще пекат ябълки на огъня!
Но не съм сигурна как ще свърши приказката,
защото още не съм измислила тази част.
Във всеки случай г-н Уорн ще трябва пръв да я прочете,
тъй като той е моят строг цензор,
а и тя е неговият подарък.
Честита Коледа, г-н Уорн!
Благодаря, г-це Потър. Толкова е красива! Благодаря.
Догодина няма да имаме грижи какво да подарим на внуците.
Сигурно много се гордееш, Хелън!
Това е само една детска приказка.
Изключително! - Може ли да поговорим?
Разбира се.
Какво има? Нещо не е наред ли? - Не. Искам да ти доверя нещо.
О, някаква тайна? Възхитително!
Брат ти ми предложи да се омъжа за него.
И усещам, че противно на всякакъв здрав разум, може да приема!
Нужно ми е твоето одобрение.
Моето одобрение?
Биатрикс, не бъди глупава.
Омъжи се за него!
Още утре! Не губи нито миг! Как изобщо се колебаеш?!
Не си ли разстроена? - Защо да съм разстроена?
Като се съберем с Норман, ще останеш сама.
Имаш шанса да срещнеш щастието, а се тревожиш за мен?!
Аз не бих се тревожила за теб. Ако имаше мъж, с когото се обичаме,
ще погазя и волята на майка си!
Обичаш ли Норман? - Да.
Тогава се омъжи за него! И не смей да мислиш за другите.
Ами блаженството да живееш сама?
Глупости. Какво друго да каже една самотна жена?
Имаш шанса да бъдеш обичана. Не го изпускай!
И ме остави да се радвам, че двама души, които обичам, са щастливи.
Повече изобщо не мисли за мен.
Ето къде си била, Биатрикс! Гостите...
Да, мамо.
Мили...
Върви.
Какво става тази вечер?
Защо се чувствам като чужд човек в собствения си дом?
Имаш умна дъщеря, Рупърт. Сигурно много се гордееш с нея,
С Биатрикс? Да. - Как пише и рисува!
Трябва да я запознаем с племенницата ми Ан.
Тя прави гърнета. - Керамика, Найджъл.
На мен ми приличат на гърнета.
А вие, мадам, по-добре да се захванете с плетене.
Честита Коледа! - Честита Коледа! Благодаря.
Какво беше това?
Сър Найджъл не одобрява как играя вист.
Спечелих от него цели две гвинеи.
Ген Уорн!
Картината ви. - O, да. Коледният ми подарък.
Да!
Довиждане, г-н Уорн. - Довиждане, г-н Уорн.
Господине? - Имам уговорка с г-н Рупърт Потър.
Той ви очаква. - Благодаря.
Стига, Норман, това е просто баща й.
Влез.
Благодаря, г-н Потър, че ми отделихте от времето си.
Довиждане, г-н Уорн.
Ако не приемеш съвета ни, ще трябва да ти го наложим.
Уважавай мъдростта и мнението ни! - Винаги ги уважавам!
Къш! Махай се оттук!
Казах "да" да" и ще го направя!
Уорн е търговец! Ние не се женим за занаятчии!
Какви сме ние? Парите на татко са от печатницата на дядо в Ланкашир!
Занаятчия, мамо! И ако дядо не беше избран в Парламента,
още щяхме да живеем в сянката на фабриките му.
Твоето наследство е от търговията с памук на дядо Лийч!
Кога станахме толкова важни?
Ние сме парвенюта, майко! Светски кариеристи.
С баща ти няма да позволим този брак за твое добро!
Няма нужда да обиждаш! - Това не е обида! Това е истината!
Животът ни е пълен с преструвки и светски домогвания!
Сър този и лейди онази!
Норман Уорн е джентълмен със задоволителни доходи.
Той не стои по-долу от нас и възнамерявам да се омъжа за него.
Не очаквай да получиш нито пени в наследство!
Не лишихте от наследство Бъртрам, като избяга с дъщерята на винаря!
За щастие, аз пиша и ме публикуват. Имам средства. Разговорът приключи.
Влез, татко.
Защо след всяка трудна ситуация тя винаги праща теб?
Не ме праща майка ти.
Не обичам напрежение в дома си.
Искам да решим този въпрос. - Няма как. Вече съм го решила.
Майка ти иска най-доброто за теб, а и аз също, Биатрикс.
Един импулсивен и неподходящ брак ще те накара дълбоко да съжаляваш.
Не желаете да се омъжа и да ви напусна.
Бъртрам е далече. Кой ще се грижи за вас?
И бихме попречили на щастието ти просто защото ни трябва бавачка?
Ти заби нож в сърцето ми! - Тогава защо? Не разбирам!
Не ни изкарвай злодеи, Биатрикс.
Майка ти доведе безброй кандидати, всичките приемливи.
Ти ги отхвърли до един. - Знам, татко.
Не исках да съм глупачка, омъжена за някого само защото е приемлив!
Или достатъчно богат да се грижи за мен.
Значи ли това, че нямам право да бъда обичана?
Татко?!
Уигин, изчакай тук, моля.
Интересува ме какви са доходите ми от хонорари, г-н Копъртуейт.
И дали бих могла на някакъв етап
да си позволя собствена къща в провинцията.
Имате достатъчно да купите имение. Дори няколко, и къща в града.
Вие сте доста богата жена, г-це Потър.
Наистина ли? - Да, приходите са доста редовни.
Ако състоянието ви продължи да расте,
няма да имате финансови тревоги до края на живота си.
Забележително!
Биатрикс? - Биатрикс, седни с нас, моля.
По-добре не, татко. - Трябва да обсъдим нещо.
Едно предложение. - И остави чиниите на прислугата!
Благодаря.
Чай? - Не, благодаря.
Глупости. Ти винаги пиеш чай.
Противно на твоето мнение, което изрази така бурно,
ние с майка ти искаме да бъдеш щастлива.
Просто се съмняваме, че този брак ще помогне за това.
Хелън, моля те, Седни, Биатрикс.
Но не искаме да се хвърлиш презглава в нещо,
за което да съжаляваш. - Няма да съжалявам.
Не сме убедени. - Хелън, моля те.
Не сме убедени. Но и сърцата ни не са от камък.
Затова предлагаме следното.
Може да кажеш "да" на г-н Уорн,
но това трябва да остане в тайна дори пред семейството му.
Това лято ти, мама и аз ще отидем, както винаги, в Езерната област.
Ако в края на лятото не си променила решението си,
ще обявим годежа ти
и ще можеш да се омъжиш с нашата благословия и любов.
Защо не бива никой да знае?
За да не се излагаш публично, като размислиш.
Ако размислиш. - Ако.
Биатрикс, ако наистина държиш толкова на този мъж,
след няколко месеца този плам няма да се е изпарил.
Ако с майка ти се окажем прави
и чувството охладнее с времето,
ще сме те предпазили от унижение и нещастие.
Няма да охладнее. - Биатрикс, чуй ме.
Жена на твоята възраст трябва...
Мамо, единственото вярно за моята възраст е,
че на тази възраст всеки ден е важен.
Много добре. Мамо, татко, приемам условията ви.
Ние с Норман и без това може да решим да изчакаме.
Но имайте предвид, че до октомври в тази къща ще има сватба.
Приказка за г-жа Тиги-Мигъл
Прекрасни са.
Току-що получено
Кой вагон, Рупърт?
Сондърс?
Четири вагона надолу. Оттук!
Благодаря.
Багажът на сем. Потър за Уиндърмиър. - Точно така, сър.
Ето, и тези двата.
Биатрикс!
Ген Уорн!
О, извинете.
Г-це Потър! - Ген Уорн!
Вече се боях, че няма да дойдете. Вир-вода сте!
Като тръгнах, не валеше. Нося ви коректура на новата книга.
Ще настинете! - Не можех да не ви изпратя.
Знаете, че нищо не би ме спряло.
Това ще бъде най-дългото ми лято. - Само едно лято! И край.
Това време е нужно не на нас, а на родителите ви.
Откъде да знаят какво чувстваме? Те не са го изпитвали.
Можем да им подарим тези три месеца.
Предполагам.
Не исках да се сбогувам с вас по този начин.
Довиждане, г-це Потър. Ще чакам с нетърпение да се завърнете.
Аз също, г-н Уорн.
Бързо! Насам.
Довиждане, г-це Потър!
Довиждане, г-н Уорн.
Довиждане... Норман!
Мой скъпи, скъпи Норман,
тази абсурдна раздяла насила е пълна лудост,
предимно на майка ми, но ти си там и ме чакаш, скъпи,
Красотата на това място става по-могъща, когато мисля за теб.
В редките мигове, когато съм сама, си представям как разговаряме
и вчера стреснах една патица с любовното си обяснение към теб.
Та непрекъснато си в мислите ми, мила моя.
Знам, че намираш Харолд и Фруинг за ужасно скучни,
но всъщност бих описал работата с тях почти като диво забавление.
Един ден може да се събудиш омъжена за делови човек.
Благославям деня, в който ще се събудя и ще те видя до мен,
Излязох с една лодка в езерото по залез
да гледам как се хранят водните кокошки.
Издават звуци като от целувки.
Затворих очи и си те представих.
Сега повече обичам сърцето си,
защото там откривам теб.
Амилия ти праща нежната си обич и пожелания скоро да се съберем,
както и аз, стократно умножени.
Продава се
Господине, за ферма "Хил Топ".
Мога ли да попитам дали е действаща?
Да. Много големи ферми западнаха, но за тази ми се къса сърцето.
Наистина ли? Защо?
Госпожице, човек трябва да е поет, какъвто аз със сигурност не съм.
Извинете, но мога да се закълна, че ви познавам!
Небеса! Уили Хийлис! - Г-це Биатрикс! Г-це Потър.
Това ти ли си? - Радвам се да ви видя!
Е, здравей! Виждам, че си изоставил правото.
Реши да заработваш с честен труд?
О, да, правото... Ами, всъщност не. Не.
Един селски юрист трябва да бъде изкусен в много занаяти.
Аз съм доволен, че мога да излизам от кантората.
Мога да ви покажа "Хил Топ", ако имате време.
Да... Да. Точно време имам достатъчно.
Хубаво.
Не изглежда никак зле, г-це Потър. - Великолепна е.
Днес срещнах стар приятел, показа ми чудесна ферма за продан.
От нея ще излезе чудесна вила и макар че ще живеем главно в града,
много бих желала да споделя любимите си места с теб.
Пощата пристигна и отново няма писмо от г-н Уорн.
Дали не е време да започна да храня надежди?
Той спомена, че може да си вземе няколко дни почивка.
Явно пощата оттам, където е той, се бави.
Наистина. - Но има нещо,
което явно е от неговата... интересна сестра.
Мили? Прекрасно.
Извинете ме.
Норман е болен.
Аз съм Биатрикс Потър. - Заповядайте, госпожице.
А, г-ца Потър. - Здравейте.
Влезте, моля, - Благодаря.
Тръгнах веднага щом разбрах. - Да, много мило от ваша страна.
Наистина много мило.
Как е той?
Биатрикс.
Мили.
Мили?
Закъсняла съм.
Беше толкова щастлив!
Пееше... Караше ме да танцуваме в салона.
Непрекъснато се смееше, всички забелязаха промяната в него.
Само аз знаех причината.
Но кашляше цяло лято.
След това кашлицата се влоши...
И за една нощ той си отиде.
Беше толкова внезапно. Още не мога да повярвам, че се е случило.
Все очаквам да го видя в градината.
Кога е погребението?
Беше вчера.
Беше в най-тесен семеен кръг
не можах да измисля причина да го отложим заради теб.
Много мило, че дойдохте да изкажете съболезнованията си, г-це Потър.
Майка ни много се трогна, но за жалост, не се чувства добре,
та да слезе да ви поздрави.
Аз ще поема делата на покойния ни брат, г-це Потър.
Добре. - Уверявам ви, че "Ф. Уорн и с-и е"
ще направи всичко по силите си,
така че трагичната ни загуба да не ви причини неудобства.
Моля, приемете признателността на цялото ни семейство.
Те искат да си тръгвам. - Съжалявам.
Г-це Биатрикс! Какво правите в Лондон?
Случило ли се е нещо? - Един приятел почина.
Съжалявам, госпожице. Близък приятел ли?
Г-це Биатрикс?
Г-це Биатрикс!
Тогава ще оставя вечерята ви пред вратата, госпожице.
Сондърс пристигна да ви откара на гарата, г-це Потър.
Няма да се връщам на езерата.
Да ви донеса ли нещо?
Не, Хилда. - Много добре, г-це Потър.
Биатрикс, Мили е.
Знам, че идвам, без да предупредя, но върнаха всичките ми съобщения.
Моля те, моля те, пусни ме!
Трябва да те измъкнем оттук. Хайде.
Ела. Да те изкъпем, да те облечем - и вън от тази стая.
Върви и намери някакви дрехи.
Не мога...
Мили! Не мога!
Измъчвам се.
Не биваше да те поощрявам с Норман. Щях да ти спестя тази ужасна скръб.
Аз го обичах!
И аз го обичах.
Но той си отиде.
Трябва да напусна тази къща.
Ще напусна тази къща!
Честито, г-це Потър! Вече сте горд собственик на ферма "Хил Топ",
Благодаря, Джордж.
Сигурен съм, че ще бъдете щастлива в "Хил Топ".
Като дете съм живял там малко. - Така ли?
Имах други планове за нея, но...
Сигурна съм, че така и така ще ми хареса.
Да. Ако имате нужда от някаква друга помощ...
Много благодаря, г-н Хийлис.
Приятен ден. - Приятен ден, г-це Потър.
Едно не разбирам, Биатрикс.
Как ще плащаш за тази ферма?
Аз съм писателка. Творбите ми се купуват.
Дъщеря ни е прочута, Хелън. Единствено ти не го знаеш.
Аз пък не разбирам защо настояваш да напуснеш дома си.
Нямам друг избор, татко.
Биатрикс, ако можех да върна нещата назад...
Няма нужда да връщаш нищо назад. Това няма нищо общо с теб или мама.
Аз трябва да поема по своя път.
Трябва...
Трябва.
Преместване
Излизайте всички!
Видяхте ли? Казах ви, че не знаем къде ще ни доведе пътешествието ни.
Доведе ни тук.
Това е новият ви дом.
Никакви сълзи!
Госпожице.
Мили!
Как се радвам да те видя!
Това място е съвършено! - Мили!
Какво ми носиш?
Мислех, че е по-добре да не го нося, но...
То само скочи в ръцете ми, като излизах от вкъщи.
Съжалявам...
Благодаря ти.
Вече ми е по-леко.
И на мен също. - Хубаво.
Отново рисувам.
Направо полудявам с тази приказка!
Пълно е с пощурели прасенца!
Значи това е мястото, а?
Кой би се затворил в Лондон, ако може да живее тук?
Радвам се, че дойде. - Аз също.
За щастие, имам доста посетители. Първо брат ми Бъртрам, после мама.
И наричаш това "щастие"?! Майка ти е чудовище!
Не, всичко е наред. С майка постигнахме споразумение.
Разбрахме се, че няма да се разберем.
Ако някой градски хитрец предложи прилична цена
за този запустял имот и плати на мен и момците ми добри пари,
за да изравня съборетината със земята,
да си строи каквото иска!
Ако позволим градските предприемачи да купят земята ни, край с фермите.
Ще ви остане само грозен пейзаж и една унищожена общност.
Г-це Потър!
О, г-н Хийлис!
Виждам, че сте ме открили.
Често си играех тук като малък. Добре познавам фермата ви.
Плувах в потока, играех си в гората на криеница с братовчед ми Чарлс.
Нося ви нотариалния акт за фермата. - Най-сетне! Много благодаря.
Доста сте заета? - Да.
Помолих г-н Канън да остане и да поддържа работата във фермата.
Много неща научих.
Ще ми се всички, които купуват земя тук, да бяха толкова... просветени.
Вие купихте ферма, задържахте работниците,
обработвате земята и съхранявате мястото.
Да. Това ме прави щастлива.
Г-н Канън каза, че двете ферми в съседство се продават.
Не искам да ги вземат предприемачи. Знаете ли нещо за тя?
Добро утро, г-н Канън! - Г-це Потър.
Майчице, колко са пораснали!
Красавци са, нали? - Да.
Имат ли си имена? - Не им даваме имена, г-це Потър.
Като дойде време за колене, така е по-лесно.
Здравейте, г.це Потър! - Привет и на вас, г-н Хийлис!
На какво дължа удоволствието?
Нося ви съобщение. Г-н Хъбард е болен
и няма да може да ви покаже съседните ферми.
Божичко! Нали не е сериозно? - Боя се, че е хронично.
Хваща го няколко пъти месечно. След вечер в "Розата и короната".
Разбирам. - Предлага аз да ви покажа имотите.
С радост приемам така добре осведомен гид.
Само да си взема шала.
Земята е първа категория. Застрояването й ще носи печалба.
Но печалбата ще е повече, ако фермите работят.
Говорите точно като "езерна жена"! - Така си е, г-н Хийлис.
Знаете ли, никога не съм ходила на търг.
Правилата са лесни. Не наддавайте твърде рано и си знайте мярката.
Знам си мярката, г-н Хийлис.
Ферма "Крейвънс Мил" - великолепна, 40 акра.
Дава ли някой 1100 паунда? Предложени 1100.
1150? Хайде, господа!
Разкошна малка ферма, голям потенциал за развитие.
1150 паунда! Някой дава ли 1200?
1200 паунда. Някой дава ли 1300?
Наддавате ли, госпожо? 1300 паунда.
Вдигаме на 1300 паунда.
1400...
1500... 1600...
Седемстотин. Осемстотин.
1900. На хиляда И...
2000 паунда отзад. 2000.
Ще вдигнем ли над 2000 паунда?
2300. - Богат негодник.
Благодаря, господине. 2300 паунда.
Стигнахме 2300 паунда.
Дава ли някой повече от 2300 паунда?
2500 паунда. Дамата с 2500 паунда.
Вие сте, господине. От 2500 стигаме до 2800.
Г-це Потър, давате повече от реалната цена.
3000 паунда. Стигаме 3000 с дамата. Ваш ред е, господине.
И приключваме на 3000 паунда.
Първи път... Втори път...
Продадено на дамата за 3000 паунда.
Господине, вразумете клиентката си.
Остави се емоциите да я повлекат. - Нима?!
И провали всяка възможност за печалба от фермата.
Това е първокласна земя за строеж. - Това място е вдъхновение!
Трябва да бъде съхранено, а не унищожено. Заслужава закрила!
Наблюденията ви са крайно... - Моля ви!
Не съм в настроение да слушам поучения.
За щастие, нямам и нужда от ничие одобрение.
Бихте ли ни извинили? Ген Хийлис?
Дано това не ви стане навик, г-це Потър.
Знаете ли, г-н Хийлис, може и да ми стане навик.
Ще имате ли време утре да ми покажете другите ферми?
Ще имам, разбира се. - Отлично!
Влизайте.
Майчице...
Божичко! - Идвам след малко.
Е, младежо, как ти се вижда новият ти дом?
Тук не е Лондон, но "Хил Топ" май е по-подходяща за един млад заек.
Изглежда мястото му допада.
Както и на мен, г-н Хийлис.
А сега да вървим. - Да, разбира се, г-це Потър.
Защо не се обръщате към мен с Уилям, вместо с проклетото г-н Хийлис?
Чувствам се като погребален агент. - Разбира се, Уилям.
Вярвам, че и Биатрикс ще звучи много по-уместно.
Има нещо възхитително в написването на първите думи от една история.
Въобще не можеш да кажеш къде ще те отведат.
Моите ме доведоха тук. Където ми е мястото.
Осем години след като се премества в Езерната област,
Биатрикс се омъжва за Уилям Хийлис.
Майка й не одобрява избора й.
Биатрикс подарява 4000 акра земи на британския народ
чрез Тръста за опазване на земята.
Приказките на Биатрикс Потър стават
най-продаваните детски книжки на всички времена.
Превод и субтитри ЮЛИАНА ТАНЧЕВА
ТВ рип субтитри от JJD @ 2020 YavkA.net