ПЪРВО МЯСТО В ЩАФЕТАТА ГИМНАЗИЯ "ФОРТ РИВЪР"
ОСТАНИ НА ПИСТАТА
ЖИВОТ НА БЪРЗИ ОБОРОТИ
Първо единия крак, после другия.
Ставай, Питсбърг! Аз съм Чуи Мартинес от УККС.
Щом сте будни толкова рано, или преследвате мечта,
или от снощи преследвате нещо друго.
И в двата случая, горе главата. Винаги има втори шанс. Да започваме.
Здравейте, госпожо Мърдок.
Мамка му! Чао, госпожо Мърдок.
Да видим.
С 30 секунди си по-бавен от вчера.
Съжалявам.
Разсеях се.
Пак ли? - Пак. Давай.
ВРЕМЕ ОТ ПЕТЪК 15:45 МИНУТИ
ФОРМУЛЯР ЗА КАНДИДАТСТВАНЕ В ХАРВАРД - КРАЕН СРОК
Ако можех да рапирам като теб, щях да ходя само с десетки.
Всяко момиче, което е под осмица, отпада от класацията.
Не мога да сляза под осем.
Интересно. - Нали?
Познайте какво.
Това шейк ли е? - Да.
По-добре от сода. Содата е само празни калории.
Повече те харесвах дебел. Не е смешно.
Майка ти не ме харесваше.
Това е гнусно.
Още имаш критерии на дебелак.
Млъкни! - Шишко.
Млъкни! - Какво става?
Биг Шон писа в туитър, че довечера ще изнесе безплатен концерт.
Де да ти вярвах. - Добре.
Сериозно?! Защо не каза? - Казах ви!
Ще отидеш, нали?
Естествено! - Суперяко!
Не е яко. - Недей.
Не, не, не.
Казах на нашите, че ще завърша формуляра за колежа.
Имам нужда от това, човече!
Наистина имам.
Остава ми година да се простя с девствеността,
а ударих на камък с всички приемливи мацки.
Дори Сара? - Дори Сара.
Да.
Разбери. Нуждая се от това.
Не съм писал есе. - Занасяш ли се?
Това е последният учебен ден. Искат ги през септември.
Бъди като Сами. Не ходи в колеж. Свали малко летвата.
Скъпи. - Благодаря ти.
Това е добро начало.
Но имам някои бележки.
Сега ли трябва да ги обсъждаме?
Освен ако нямаш по-важна работа.
Не, аз...
Сами и Кирън ме поканиха на концерт.
Звучи забавно.
Какъв концерт?
На един рапър. Рап концерт.
Заслужава една свободна вечер.
Прибери се до единайсет.
Разбира се. Обичам те, мамо. - Аз също.
Ще ти оставя бележките. - Чудесно.
"Чудесно."
Видях какво направи.
Виж колко хора. - Трябва да се редят на опашка за теб.
Ще се редят, ако запишеш нещо.
Ти си следващият Биг Шон. - Майчице! Виж тези момичета.
Здрасти. - Как си? Аз съм Кирън.
Кирън.
Не ми обърна внимание. - Край! Никой повече да не влиза.
Трябваше да дойдем преди два часа.
Няма да влезем. - И аз няма да свалям фенки.
Бездруго няма да свалиш никого.
Млъквай. - Ти млъкни.
Ще се получи. - Ей?
След мен. Имам план. - Къде отиваш?
Дерън! Къде...
Извинявай. Какво правиш? - Влез тук.
Така започват филмите на ужасите. - Спокойно.
Само спокойно. - Да се връщаме.
Хайде. - Кротко!
Всичко е наред.
Дерън, не мисля, че...
Не. - Това е съдба.
Съдба е. Готови ли сте? Искате да гледате Биг Шон.
Кой ме навиваше? Няма ли да влезеш?
Добре. Хайде. - Сами ще се заклещи.
Тръгвай. - Вече не съм дебел. Задник.
Благодаря за помощта. - Извинявай.
Добре.
Готово, готово.
Готов ли си?
Мамка му.
Правил си го преди, нали? - Млъкни.
Хей!
Кой си ти? - Дерън.
Аз съм Дерън. В турнето ли участваш?
Да. Разкарайте се.
Чакай малко. Приятелят ми има травма на главата.
Какво?
Майка му го е изпуснала като бебе и оттогава има заболяване.
Не може да вижда, ако не е на високо.
Идеален пример е това, на което си качена.
Искаме да гледаме концерта оттам по медицински причини.
Ясно.
Да. - Разбираш ли?
Нищо не виждам!
Дерън, ще превъртя! - Сега разбираш ли?
Не знам къде съм! - Спокойно. Видя ли?
Трябва да вляза. - Хайде.
Страх ме е от тъмното! - Насам! Ще ни помогнеш ли?
По 50 кинта от всеки.
От всеки? Плащаме лекарствата му. Нямаме толкова пари.
Добър опит. Носиш мокасини.
Или имаш пари, или си обрал богаташ.
Сигурна съм, че е първото.
По дяволите. - Обувките не бяха добър избор.
Какво ще кажеш за 60 от всички?
Покажи парите.
Дадено. Видяхте ли? - Хей!
Какво?
Нямате работа тук! - Тя каза, че може.
Коя е тя?
Да. Как се казваш?
Има ли някого там? Нямаш право!
Тогава си качи дебелия задник тук
и направи нещо по въпроса.
Какво?! - Да.
Мамка му! - Върни се!
Сега си го изпроси.
Остави я на мира! - Долу ръцете!
Хей!
Спокойно. И аз бях дебел. Като братя сме.
Хей!
Божичко! Ти го удари!
Не можеш да удряш. - Мой ред е.
Насам, свинчо!
Мили боже! - Мамка му!
Тя уби ли го? Отиваме в затвора.
Не обичам кръв. - Хей!
Хей! Чакай!
Как се казваш?
Изабел!
Изабел. - Дерън? Мамка му.
Дерън. - Спукана ви е работата.
По дяволите!
Дерън!
Изабел! - Дерън, къде отиваме?
Изабел! - Ела тук!
Хайде! - Нали си атлет? Бягай по-бързо!
Да му се не види!
БЛАГОДАРИМ ВИ, ЧЕ КАНДИДАТСТВАХТЕ
ИЗАБЕЛ
ПИТСБЪРГ, ПЕНСИЛВАНИЯ
ИЗАБЕЛ, ТЮРКОАЗЕНА КОСА
Не.
Ей!
Какво е толкова спешно?
Не трябва да идвам тук.
Имам лоши спомени от това място.
Да, разбирам.
Искам само да огледате вътре. Нуждая се от помощ.
Знам какво има вътре. Идвах тук всеки ден.
Не те доведох да ми избереш сладолед.
Вътре има нещо, което искам да видите.
Майчице! - Видя ли?
Видяхте ли? - Страшното маце от концерта.
Да.
Харесваш я. - Не, не, не.
Харесваш я. - Нищо подобно.
Мислиш ли, че тя ме харесва? - Не те харесва.
Може ли да си вървим? - Слушай!
За 17 години никое момиче не ме е харесало, но това не ме спира да опитвам.
Сега ли? - Да.
Още съм с дрехите... - Няма значение. Хубав си.
Всичко е наред.
Нищо няма да ми стане от малка фунийка.
Без шоколад. Може би с шоколад, но без пръчици.
Дебелакът си остава дебелак.
Добре дошли в "Големият студ". Какъв леден сок искате?
Ами... - Чакай малко.
Познавам те. Ти си задръстенякът, който ми дължи 60 долара.
Да. Помня. От концерта.
Какво щуро съвпадение, че се срещаме. Аз съм Дерън.
Радвам се да те видя.
Как си? Ще вземем три малки ванилови фунийки.
Едната с пръчици и шоколад.
Искаш ли сметана? - Да, моля.
Седем долара и двайсет и три цента. - Благодаря.
Рестото е 2,77.
Добре. - Недей.
Не оставяй бакшиш. Ако го направиш, трябва да пея. Недей.
Трябва да те чуя.
Имаме бакшиш!
Пет, шест, седем...
Кажи на брат си, на сестра си и на майка си дори.
Когато навън е горещо, при нас се приюти.
Размахай фунийка в ръка, сякаш нямаш грижи на света.
С двойна доза пак ще те придума.
Сладолед е кодовата дума.
Каквото и да поръчаш, ще бъдеш обслужен.
Сладолед.
Беше невероятно. - Страхотно.
Приятен ден, сър. Довиждане.
Сериозно? - Съжалявам.
Беше прекалено хубаво. - Отначало!
Излизам в почивка!
Чакай, чакай, чакай!
Ядосах те. Май не съм наред.
С теб си пасваме като ванилов сладолед.
Очите ти ме приковават.
Лимонен сладолед ми обещават.
В живота ми ти остани.
Ще си допаднем, разбери.
Ако си тръгнеш от мен, ще оставям бакшиши цял ден.
Това се казва сладолед!
Е? - О, не.
Знаеш ли кое ме облекчава, когато ме отхвърлят?
Музиката. - Добре, чакай.
Хубаво. Печелиш. Може да ме изпратиш след работа.
Чудесно. Фантастично. Ще дойда.
В колко часа свършваш?
В десет. - Дадено.
Имаме среща.
Не е среща. - Прилича на среща.
Ти си мой човек. До скоро. Всичко хубаво.
Това беше яко! Двойна доза?
Като Джеймс Бонд си. Ще ме научиш ли?
До скоро.
Живея в Уилкинсбърг. - Така ли?
Тогава... - Ако дойдеш с кола, ще те осакатя.
Значи ще те изпратя пеша.
Хубаво. Все тая.
Харесвам косата ти.
В кое училище учиш?
Не ходя на училище.
Това не е ли незаконно?
Не знам. Сигурно.
Добре ли си? - Да. Не ме пипай.
Върни се! Содата си е моя!
Откраднах я и вече е моя.
Върни ми содата!
Здрасти, Изи. Имам безплатна сода.
Моя си е! - Вече е моя.
Откраднах я, защото си нетолерантен задник!
Да не си се върнал, изрод!
Здрасти, Изи. - Как си, Фил?
Кое е новото захарче?
Казва се Задръстеняка. - Приятно ми е, госпожо. Дерън.
Много си мил.
И има зъби. Това е над нивото ти, Изи.
Отивам на работа, влюбени птички. В хладилника има храна.
Благодаря. - Не се плаши.
Знам каква е, но и най-коравото коте мърка,
ако знаеш къде да го погалиш.
Какво беше това? - Чао.
Престани. До скоро. - Чао, Изи.
Мили боже. - Е?
Това майка ти ли е? - Не.
Баща ти? - Не.
Това е объркващо.
Хубаво място.
Пълна дупка. Бедна съм, не съм сляпа.
Слушай. Мисля, че с теб трябва да излезем на истинска среща.
Не излизам със задръстеняци.
А би трябвало. Ние сме умни, точни,
плащаме сметките и можеш да ни използваш, за да чертаеш прави линии.
Хубаво. Но само веднъж. Най-вече от съжаление.
Чудесно. В събота тук. Ще те взема в седем. Имаме среща.
Не е среща. - Добре. Приятна вечер.
Молим се на Твоето свято име. Амин.
Амин.
Имам добри новини.
Максуел ни поканиха на приема в събота.
Братът на Дейвид Максуел е в борда на Харвард.
Чудесно. - Имам планове в събота.
Плановете по-важни ли са от бъдещето ти?
Точно в девет, Дерън.
Точно в девет.
Защо си гледаш часовника? Да нямаш среща?
Не. Татко иска да отида на едно място по-късно.
Но направих резервация в "Крем Пьоти", така че...
Супер. Кого ще водиш там?
Ами теб. - Здрасти.
Аз съм Изабел. Момичето, което мислиш, че ще впечатлиш с дрехи, коли
и ресторант, пълен с дъртаци.
Съжалявам. Просто не знам...
Не съм излизал с друга като теб.
Какво значи това?
Значи момиче, което много харесвам.
Мамка му. Добре.
Завий вляво на светофара. Знам едно хубаво място.
Добре.
Поръчвайте!
Това храна ли е? - Най-добрата храна.
Това...
...прилича на топките на Фреди Крюгер.
Разбираш ли? - Вкусни топки.
Да.
Опитай ги. - Имам идея.
Ще опитам, ако ми кажеш защо не ходиш на училище.
Какъв е смисълът?
Не мислиш ли, че е важно за бъдещето ти?
Какво бъдеще? - Как така?
Стипендии, Харвард,
юридическия факултет...
Всичко си планирал. - Да.
С татко формулирахме план и...
Задръстеното татенце. Рапърски псевдоним.
Няма да бъда... - Не, прекалено си млад.
Синът на Задръстеняка. - Няма да ставам рапър.
Задръстения.
Добър си. Чух те.
Няма значение.
Почетното общество, училищния съвет, леката атлетика...
Чуваш ли се? Изброяваш глупости.
Звучиш ей така.
Не са глупости. Това е животът ми. Държа щатския рекорд на 5000 метра.
Това ли искаш наистина?
От живота? - Няма значение.
Трябва да си набележиш цел
и да осъществиш целта си, да я превърнеш в реалност.
Говориш като робот.
Знаеш ли колко е трудно да влезеш в Харвард? Приемат шест процента.
По-малко от шест. Това е шест от сто.
Осъзнаваш ли колко е малко? Величието изисква саможертва.
Не може да правиш каквото поискаш.
Защо?
Ще влезеш в затвора. - Слушай.
Знам какво искам, но това не значи, че винаги го получавам.
Поне съм честна пред себе си.
Затова не ходя на училище. Защото не искам.
Яж. Ще изстине.
Хайде.
Отвратително е. - Лапай.
Нали?
Точно така.
Вкусно е. - Да!
Вкусно е. - Погледнете!
Задръстения се присъедини към човешката раса.
Добре дошъл сред хората.
Добре дошъл в човешката раса.
Бях в подгряващия отбор на човешката раса.
Какво искаш всъщност?
Ти. Не баща ти или майка ти.
Какво искаш?
Искам да излезем пак.
Уверявам ви, господин Максуел, че Дерън обикновено не закъснява.
Съвсем не.
Ето го.
О, не! - Съжалявам.
Извинявайте. Проблем с колата. - Дерън, това е Джеймс Максуел.
Как сте, сър?
Баща ти ми каза, че си спортист.
Капитан на отбора по лека атлетика, а още не е последен курс.
Сър?
Унизи ме. Да не се повтаря.
Съжалявам. Докъде бяхме? - Харвард.
Разбира се. - Да.
Да.
Още една среща?
Още една.
Така ли?
Да. Благодаря ти.
Още една? - Още една.
Още една?
Още една.
Здравей. - Почакай малко.
Коя е тя? - Коя?
Просто момиче.
Момичето има ли си име? - Изабел.
Чуй ме, сине.
Учебната година започна. Лятото свърши.
Малкият ти флирт започва да те разконцентрира.
Какво изисква величието?
Саможертва. - Саможертва, сине.
Саможертва.
Това беше ли необходимо?
Не си я виждала. Повярвай ми, такива момичета нямат бъдеще.
По-добре да сложи край сега.
Иска ми се баща ми да беше травестит.
Фил е готин, но не ми е баща.
Не познавам баща си.
Ами майка ти?
Напусна ме, когато бях на шест.
Класическа наркоманка от Уилкинсбърг.
Къде е сега?
На кого му пука?
Фил ми беше бавачка и просто продължи да ме гледа.
Жадна ли си? - Моля?
Защото аз бих пийнал малко вода. Ожаднявам.
Добре. Може да се качиш, но няма да ти излезе късметът.
Поисках само вода.
Не пипай нищо.
Не смятах да пипам.
Ето ти водата.
Да, това е нормалният й цвят.
Добре.
Наистина си бил жаден. - Да.
Е...
Обичаш ли крайбрежието?
Да.
Обичам да си представям, че се нося по вълните.
Просто лежа и океанът ме повдига.
Но едва ли ще стигна по-далеч от това -
купчина евтини картички.
Бихме могли просто да отидем до плажа.
Да, бе.
Ще си взема банския.
Да.
Бихме могли да отидем.
Сериозно? - Да.
Не трябваше да го правим. - Какво има?
Нищо. - Как така нищо?
Целуваше ме, а после спря.
Върви си. - Гаджетата правят разни неща.
Не сме гаджета.
А какво правим? - Мотаем се заедно.
Това е връзка.
Има ли друг? - Не.
Да нямаш тайно гадже? - Няма друго момче.
Харесваш ли ме? Излизаме от два месеца.
Харесваш ли ме? - Не знам.
Как така не знаеш?
Не е толкова просто. - Просто е. Или ме харесваш, или не.
Не те харесвам. Върви си. - Какво?
Не ми пука. Защото аз те обичам.
Божичко. Моля те. - Какво искаш да кажеш?
Моля те. - Не мога.
Виждам те навсякъде.
Преследвам непознати.
Видях зелена коса и помислих, че си ти. Не беше.
Трябва да си вървиш. - Гониш ли ме?
Няма да си тръгна. Обичам те. - Престани!
Какво да престана? - Недей.
Дерън, моля те, спри. - Обичам те. Обичам те!
Остава ми година живот. Няма и толкова.
Още ли ме обичаш, Дерън?
Още ли ме обичаш?
Ще измислим... - Няма никакво "ние"!
Махай се от дома ми! Вън!
Мамка му.
Знаеш ли какво?
Ставай.
Ставайте и двамата. Хайде.
Просто го направете. Хайде.
Ставай.
Изпищи.
Какво?
Вселената е гаднярка.
Момичето ти е болно от рак. Не се примирявай.
Изкрещи в лицето й! Давай.
Защо?
Понякога не можеш да направиш нищо повече.
Довери ми се. - Не мога.
Майната ти, скапана вселена!
Точно така. Направи го. - Опитай.
Направи го.
Мразя те, вселено! - Да. Точно така.
Проклета отмъстителна кучка! - Да!
Да ти го начукам, вселено! - Защо го направи?
За нищо не ставаш! - Ужасна си!
Седемнайсет години! Още съм девствен!
Още оправям тиква! А на него даде всичко!
Прилича на белия Кевин Харт, а за мен нищо!
Бръсна се навсякъде. Опитвам се да бъда красив...
Кирън! - Не е...
Какво правиш?
Знам. Увлякох се. - Какво беше това за бръсненето?
Наистина ли се бръснеш?
Да. През седмица. - Защо?
Майка ми казва, че... - Майка ти?
Какво каза току-що? - Не.
Имаш странна връзка с майка си.
Не сме толкова близки. - Плашиш ме.
Още няма нищо от Харвард.
Рано е, но не се знае.
Ще те приемат.
Ще влезеш. Това е просто формалност.
Знам, че не е лесно.
Нищо стойностно не става лесно.
Животът е труден.
Затова правим планове.
Чуваш ли ме?
Затова правим планове.
Трябва да вървя. Благодаря ти.
Обичам те и... Изи!
Знам, че звучи откачено, но наистина те обичам.
Не ми пука, че ти остава една година.
Щом това е остатъкът от живота ти, значи е всичко за мен.
Имам план. Имам план, Изи!
Ще изживеем цял живот,
всички важни мигове, за които се сетиш.
Пълноценен живот за една година. Аз и ти.
Махай се, Дерън. Не вярвам в щастливия край.
Тогава повярвай в мен.
Не се шегувам. Мисля, че идеята е много добра.
Ще бъде като скапания Дисниленд.
Дори не знам какво значи това.
Знам, че ти е трудно да повярваш, но те обичам и съм сериозен.
Имам едно условие.
Само го назови. - Спри да повтаряш "обичам те".
Всички мислят, че са влюбени, докато не те разлюбят. Не е истинско.
Има просто хора, които не са ужасни.
Разбрахме ли се?
Да.
Какво беше това? - Първият паметен миг.
ДОВОДИТЕ НА РАЗУМА ДЖЕЙН ОСТИН
ПЕНТХАУС
Добре, момчета.
Ставай, Начо. - Важните събития са готови.
ВАЖНИ СЪБИТИЯ
Ти си обсесивно-компулсивен.
Според мен аналният секс е важно събитие.
Защо задникът е космат?
Това е моят таван. Ще рисувам задниците както искам.
Искаш да са космати? - Не е космат!
Какво е това? - Момчета! Успокойте се.
Съжалявам. - Това е целият план.
Трябва да разхвърляме събитията през цялата година.
Добре. Кое е първото?
Гълъбчетата се нуждаят от гнездо.
Това не е работа за трима. - Да.
Приятно прекарване.
Необрутализмът акцентира...
ПРОДАВА СЕ
...на щрихите от клен, мрамор, гранит, стъкло
и, разбира се, обработен алуминий.
Някой има ли въпроси? Какво има?
Знаеш ли върху колко индиански гробища е построена тази къща?
Нула. Тук няма гробища.
Глупости! Светотатство. - Простотии!
Престанете. Не сте британци.
Британец съм. - Как смеете!
Ще се оплача на бъмбършутс!
Бъмбършут е чадър.
Позабавлявахте се.
Време е да си вървите. Прибирайте се у дома.
Може да сте прав. Може би сме деца, които си играят.
Може би? - Или пък
това хлапе е продало два милиона албума
и се връща от турне с Биг Шон.
Може би "Ролинг Стоун" го нарече "гласът на поколението"
и Кание ще участва в следващия му сингъл.
Когато хване микрофона,
започват да го замерят с гащички.
Дами и господа, Задръстения Ди.
Хайде. Покажи какво можеш.
Какво да покажа?
Дарбата си.
Или пък...
Бягай!
Бъмбършуутс! - Към бъмбършуутс!
На всеки оглед, а?
РОЖДЕНИ ДНИ
Това си го биваше.
Има един голям недостатък.
Ти се издъни. - Ти беше.
ДИПЛОМИРАНЕ ОТ КОЛЕЖА
Сигурен съм, че ноември е преди декември. Кой сложи това тук?
Добре.
Гледай сега. Ето на.
Пали мотора! Завивай! Завивай!
Пускам волана! - Не!
Добре. Съжалявам.
Извинете. - Това е болница!
Благодаря. - Ще се върна след малко.
Боли ли?
Свикнала съм.
Онзи клоун е Сънливия Саймън.
Мисли, че ракът на простатата е по-лош от този на яйчниците.
Обзаложили сме се кой ще ритне камбаната пръв.
Мисли, че му е в кърпа вързан, но аз се чувствам късметлийка.
Престани да говориш така. Добре си.
Ще ме харесваш ли, когато изглеждам така?
Не.
Не? - Не.
Никога няма да изглеждаш така.
Ти си десетка, скъпа, но това е 12.
Късметлия.
ПЪРВИ ДОМАШЕН ЛЮБИМЕЦ
Тина Тон.
Сьомгата Джаксън. - Добрият Гил Хънтинг.
За бога.
Не беше зле. - Името няма значение.
Това е риба от Уилкинсбърг. Ще умре до час.
Не е вярно. Трябват му малко витамини и рибено масло.
Домът ти е насам. - Ще спрем на едно място.
Къде? - Просто ела с мен.
Отвори!
Това дупки от куршуми ли са? - Вероятно.
Не тропай по вратата като ченге.
Как си, Рон? - Здрасти, Изи.
Рон, това е Дерън.
Дерън, това е Рон. - Как сте?
Приятно ми е. - Рибата ти е умряла.
Какво ти казах? Хайде. - Какво правим тук?
Купуваме крек.
Добре дошъл, Дерън.
Яко, нали?
Това е откачено. Не очаквах да видя такова нещо.
Това е идеята.
Ако научат за студиото, ще ме налазят като хлебарки.
Мамка му. - Рон е бил голяма работа.
Много, много отдавна.
Безсърдечна си. - Шегувам се.
Имаш прекрасно местенце. - Благодаря.
Нарича се изпитателна капсула. Да видим какво можеш.
Аз ли? - Не, хлапето зад теб.
Не.
Аз не пиша музика.
Дори не съм бил на подобно място.
Имам предвид студио.
Не се плаши. Влизай вътре. - Аз не рапирам.
Шегува се. Хайде. - Не. Сериозно. Не искам...
Хайде. Побързай. - Изи, аз...
Губиш ми времето. Започвай да рапираш. Хайде.
Само не се панирай.
Шегувам се.
"Шарк Тенк" започва след 20 секунди. - Добре.
Да. Хубаво.
ЗАПИС
Щом чуеш ритъма, започваш да рапираш, нали?
Добре. Какво значи "ритъма"? За какво говориш?
Ще ти броя. - Добре.
Започвай.
Това ли е ритъмът?
Точно тук? - Да.
Значи оттук трябва да започна да рапирам.
Просто бъди себе си.
Нали? - Не пипай копчето.
Знам, че ти е болно място.
Права си. Ще бъда себе си. Хубаво.
Започваме пак.
Цици в лицето ми, милиони на вратлето ми.
Стриптийзьорки ми танцуват, с мене искат да лудуват.
Награбих сто бона в хавлия. С тях поне ще се напия.
Имам кинти. Много кинти.
Имам ролсройс.
Каза, че го бива.
Имам сто хилядарки. Повече са от хлебарки.
Навърших десет години...
Какво правиш?
Излагаш ме с този нескопосан рап за цици.
Не знам къде съм. Не исках да влизам тук.
Точно това искаш. - Засрами ме.
Ще ви оставя. Отивам за бира.
Сядай!
Кажи нещо! Губиш ми времето.
Или това не е част от идеалния план?
Не, не е част от плана.
Знаеш ли, че Дерън има план? Татко му всичко е измислил.
Ще учи в Харвард, защото баща му иска така.
Там приемат само шест процента от кандидатите.
Шест процента. Лудост. - Наистина.
Невероятно е, че е толкова лесно. Де да имах такива шансове.
Но нямам. Нямам бъдеще. Шансовете ми са скапани.
Разбирам. Това е трудно, нали?
Бягането ти се удава. Бива те в това.
Държиш щатския рекорд.
Знаеш ли какво? Прибирай се при татко. Нямам време за тези глупости.
До скоро, Рон. Съжалявам.
Из. - Какво знаеш за живота ми?
Нищо! - Из!
Какво знаеш за спринтовете преди изгрев? Нищо.
Как смееш да ме подминаваш?
Аз съм рекордьор, цар на пистата.
Нося на гръб целия свят. Водач в листата.
Аз съм най-корав, вие сте смешници.
Бавни като охлюви, меки като мекици.
Давай, давай.
Аз летя като ракета.
Не ме мисли, всичко съм планирал.
Ще се справя.
Тревожи се за себе си, аз съм добре.
Как очакваш да оцелееш? Много си зле.
Аз съм твоят човек. Всичко съм измислил.
Мили боже.
Невероятно е какво от мен изтръгна.
Вече съм в студиото и няма да си тръгна.
Сърцето ми препуска, виждам пулса си.
Разделям морето с импулса си.
Вече започвам да проумявам.
Ще зарежа Харвард, улиците ще покорявам.
Само че не съм възпитан така.
Като помисля за татко, от мен се лее река.
Почакай. Измислил ли съм всичко?
Тревожа се. Добър ли е планът?
Как да оцелея? Пот от мен се лее.
Умирам от срам. Изглежда нямам план.
Ако да си син е работа, ще ме уволнят.
Писна ми да ходя с вратовръзки, за да ме ценят.
Тичам към върха. Животът ми е маратон.
Но сянката на татко ме преследва като слон.
Надявах се далеч да стигна,
момичето си да настигна.
Хвърли ми хавлията, аз бях дотук.
Рон ме гледа и се моли за още един звук.
Защо не ме оставите да бъда какъвто съм?
Животът е любов, а любовта е сън.
Ти ме направи пасивен, но това приключва.
Когато мислиш само за целите, ето какво ти се случва.
Ще се справя.
Мисли за своя живот, аз съм добре.
Как очакваш да оцелееш? Много си зле.
Как ще си купиш кола? Аз имам една.
Изабел, ще се справя.
Животът е пред нас. Без часовници.
Ще летим в небето. Ние сме бунтовници.
Аз съм твоят човек. Всичко съм измислил.
Мили боже!
Успях! Майчице.
Наистина успях.
Справих се. - Ето го.
Гордея се с теб. - Честито.
Божичко.
Имаш ли профил в айклауд или флашка?
Облаците са за Купидон. - Какво значи това?
Ако искаш да почувстват музиката ти, трябва първо ти да я усетиш.
Разбираш ли? Докосни я, помириши я.
Харесва ми.
Благодаря.
Връщам се в аквариума. - Оценявам това.
Правило 489: в хип-хопа не се прегръщаме. Само поздрав.
Чукни. Точно така.
Рон не обича да го докосват.
До скоро. - До следващия път.
Мамка му.
ПРЕДЛОЖЕНИЕ ЗА БРАК
Колко души са се удавили тук?
Бих казала към три хиляди.
Най-вече вещици.
Определено е зловещо.
Какво ти става? - Добре.
Сядай. Какво има? - Момент.
Добре.
Изабел... - По дяволите.
Ще се омъжиш ли за мен?
Наистина ли ми правиш предложение, или е поредното важно събитие?
Ами това е...
Да, правя предложение. - Какво ще кажеш за петък?
Красота. - Този петък?
Прав си. Много е далеч.
Да го направим утре. Чудесна идея.
Да, това е... - Вече го виждам.
Всички с черни вратовръзки. Освен мен. Аз ще бъда в бяло.
Ослепително бяло като тортата. Тя ще бъде във формата на любовта ни.
Ще имаме сватба от приказките.
На меден месец ще отидем на Ниагарския водопад.
Ще бъдем в апартамент с легло във формата на сърце.
И ще се захванем с правене на бебета, нали?
Трябват ми много бебета, за да имам своя щастлив край.
Само че не мога да имам щастлив край.
Разбираш ли?
Какво става?
Какво си направил?
О, боже. Майко мила.
Съжалявам. Мислех, че ще ти хареса.
Но...
Да се придържаме към измислиците.
Да. - Съжалявам.
Не, аз съжалявам.
Оставаме в света на фантазиите.
Студено ли ти е? - Да. Да се връщаме. Съжалявам.
Студено ми е. - Да се прибираме.
Замръзвам.
ХАРВАРД ДЕРЪН БРУКС
СЪЖАЛЯВАМЕ, ЧЕ ГОЛЕМИЯТ БРОЙ КАНДИДАТИ НЕ ПОЗВОЛИ...
СЪОБЩАВАМЕ ВИ...
СПИСЪК НА ЧАКАЩИТЕ
СРЕЩА С РОДИТЕЛИТЕ
Щом ме помпат с радиация,
трябва поне да имам суперсили, нали?
Нали така?
Къде е Сънливия Саймън?
Саймън спечели баса.
Например способността да контролираш мравките.
Много мислих за това.
Има десет трилиона мравки. Знаеше ли го?
Благодаря ти.
Няма проблем. Лягай.
Ще останеш ли?
Не мога. Имам домашни.
Разбирам. И без това ще спя.
От майка ми са.
За всеки рожден ден, Коледа и Ден на благодарността.
От последните 12 години.
Като стана дума за родители,
моите искат да се запознаят с теб.
Изи?
Изи. - Будна съм.
Представям си каква епична катастрофа ще бъде.
Навита съм.
Мисля, че ще харесаш Изабел.
Тя е страхотна. А Фил...
Фил е...
Точно навреме.
Нека аз да отворя. - Остави на мен.
Направих касерола.
Коя от вас е Изабел?
Заповядайте. - Приятно ми е, сър.
Влизайте. - Взех ти нещо.
Малко е и глупаво, но...
Благодаря. Бъдни вечер е. Трябваше да ти взема подарък.
Чувствам се ужасно. - Издънил си се.
Да. - Влияя ти зле.
Благодаря.
Дайте на мен.
С Екзейвиър учихме в гимназия "Уилкинсбърг"
и после се преместихме в една мизерна гарсониера
на две пресечки от клуба за степ.
Сега той е клуб "Мирела",
а пред вас стои звездата на програмата.
Без аплодисменти.
Лошо момиче. Казах да не ръкопляскаш.
Изабел, сигурно се гордееш с баща си.
Нямам баща.
Аз съм забавната бавачка. - Да.
Трябва да ни вземеш билети.
Не мога да повярвам, че сте от Уилкинсбърг.
О, да.
Екзейвиър беше чистач, после купи компанията.
Правилният термин е "домакин".
Благодаря. - От Уилкинсбърг до това.
Вдъхновяващо. - Бяхме благословени.
Трудихме се здраво. Уилкинсбърг не е място за отглеждане на дете.
Не знам. На теб нищо ти няма.
Казваш го, защото виждаш тази къща.
Не си виждал тоалетните, които чистех, дните, в които гладувахме.
Не беше толкова зле.
През нощта пазех с метлата, за да не стигнат плъховете до Дерън.
Не помня това. - Да, защото съставихме план.
Понякога гадостите просто се случват.
Има неща, от които не можеш да се опазиш с метла.
Очевидно.
Обожавам тези свещници. Сребърни ли са?
Мисля, че са от месинг.
Ти къде учиш, Изабел? - Обучава се вкъщи.
А колежът?
Още не съм мислила.
Висшето образование не е за всеки.
Напълно съм съгласна.
Светът има нужда от по-малко дипломи и повече творци.
Които живеят у родителите си. - Като половината висшисти.
Десерт? - Дерън има призвание.
Може би вече го е изпълнил. - Първата стъпка от всеки план
е набелязване на цел.
Първо Харвард.
После право в Йейл. - Уморих се само като го слушах.
Не всеки може да е забавна бавачка.
Достатъчно. - Аз съм му баща, той ми е син.
Татко. - Поели сме ангажимент.
Той ми вярва, а аз го пазя. - От какво? Зомбита?
От теб. - Моля?!
Момичета като теб. - Татко.
Съжалявам. - Татко.
Ти го разсейваш. - В списъка с резервите съм.
Моля?
Това не е отказ. Бъди оптимист. - Кога научи?
Преди две седмици. - И ми казваш сега?
Имал е причина. - Не го защитавай!
Не виждаш ли, че захвърля живота си?
Как може да си такава егоистка?
Тук няма бъдеще. - Достатъчно. Да си вървим.
Съжалявам. - Ставай, скъпа.
Дерън. - Държа те.
Хайде, скъпа. Леко.
Благодаря за вечерята, Катрин.
Съжалявам.
Това е мое, кучко.
Дано да си доволен.
СРЕДЕН
НАМЕРИХ ГО В БОКЛУКА.
ИЗПОЛЗВАЙ ГО, ЗА ДА НАПИШЕШ КАКВОТО ИМАШ ДА КАЗВАШ. ИЗ.
Среща с Джеймс Максуел.
Трябва да си съвършен.
Не говори само за спортните постижения.
Спомени Почетното общество.
Придържай се към сценария. Просто се придържай към сценария.
Единия крак, после другия.
В списъка с чакащите, а? - Да, сър.
Поне не е отказ.
Понижил си успеха си напоследък.
Това е временно. Взехме мерки.
Това е просто хартия, на която са записани постиженията ти.
Интересува ме кой си всъщност.
Аз съм капитан на отбора по лека атлетика и член на Почетното общество.
Държа щатския рекорд
на 5000 метра.
Имам...
...среден успех...
Синко. - Изреждам безсмислици.
Ето кой съм.
Не мога да удрям,
но мога да вдигна на крака сладоледен салон.
Ям като човек, но се държа като задник.
Знам, че величието изисква саможертва и много труд,
но знам също, че облаците са за Купидон
и от някои неща не можеш да се опазиш с метла.
Трябва да бъда верен на себе си, за да бъда верен на нея, но...
Тя не е тук.
Съжалявам, че ви изгубих времето. Ще вървя.
Радвам се, че се видяхме. - Аз също.
Трябва да вървя. - Извинете ме за момент.
Как мина?
Чакай!
Ти си глупаво, самовлюбено дете.
Толкова труд, толкова жертви...
Ще ги захвърлиш заради едно момиче?
Казва се Изабел. И не е просто някакво момиче.
Екзейвиър!
Имахме план! - Знаеш ли какво мисля за плана ти?
Нека ти покажа какво мисля.
Ела тук! - Екзейвиър!
Ще ти покажа какво мисля за плана!
Хей!
Мразя плана ти! - Какво правиш? Престани!
Винаги съм го ненавиждал! - Спри!
Престани! - Да не си посмял.
Имахме план, сине.
Трудихме се. Това е мечтата ти.
Твоята мечта.
Твоята!
Нищо не знаеш за мечтите ми.
Винаги съм те подкрепяла, но няма да изгубя сина си.
Дерън?
Изабел!
Изабел.
Изабел!
Изи! Моля те!
Приключих с това! Не е както преди.
Съжалявам. Не трябваше да позволявам на баща си да се държи така.
Бях притеснен заради Харвард,
заради бъдещето и още сто неща.
Беше глупаво. Трябваше да те защитя.
Знам, че е късно, но скъсах плана.
Приключих с него. - Млъкни.
Ти млъкни.
Не си отивай, Изи.
Край на важните моменти, преструвките, приказките и фантазиите.
Край! Не искам живота, който трябваше да имаме.
Искам нашия живот.
Ставай.
Кралица на драмата.
Още веднъж?
Още веднъж.
Да вървим.
ИЗЛИЗАТЕ ОТ ПИТСБЪРГ
Къде отиваме, Задръстеняк?
Къде ще ме водиш?
Ще видим.
Тайнственият Задръстеняк.
Ако те гъделичкам, ще ми кажеш ли?
Там има ченгета! - Задръстеняк.
Погледни!
Нищо не виждаш! Ще катастрофираме.
Скъпа?
Добре.
Само толкова имаме.
Спокойно. Остави на мен.
Как сте?
БЕНЗИН
Изабел! Изи! Пали колата!
Ненормалник! - Давай.
Хайде, хайде. Карай.
Добре. - Върни се!
Мамка му! - Лайно!
Ще те убия!
Мили боже!
Да му се не види! Имаше бейзболна бухалка!
Беше невероятно.
Гордея се с теб, чудак такъв. - Радвам се.
Добре. - Невероятно.
Обра първия си магазин.
Майчице.
МАМА
Това е яко, Задръстеняк.
Как сте?
Ние сме пътешественици.
От Питсбърг до Филаделфия.
Студено е като в хладилник.
Момчето се казва Дерън.
Много е надарен.
Почти като Фарел.
Дерън!
Изабел бълва огън до мен.
Благодаря.
Потокът се излива.
Огън!
Това е суперяко!
Мили боже!
Какво е това? - Опитай се да познаеш.
Виж. - Майчице!
Какво е това? - Малко таралежче.
Върни го. - Какво говориш?
Премазали са майка му. Сираче е.
Добре. - Горкичкият.
Ще го кръстя Задръстеняк. На теб.
Като Джордж Форман, който кръщава децата си Джордж.
Да. - Задръстеняк-младши. Това е татко.
Добре ли си?
Нищо ми няма.
Затова не бива да се друсаш.
Лошо ми е. - Горкият Татко Задръстеняк.
Какво е направил? Изял е цигарата?
Какво беше това? - Нищо. Някакъв идиот счупи лампа.
Това е лудост.
Биг Шон ще има концерт тук утре.
Трябва да отидем.
Този път може да видим концерта.
Ще бъде забавно.
Прекалено ли е? Глупаво ли изглеждам?
Съвсем не. Ослепителна си.
Чакай.
Всичко е наред.
Спокойно.
Толкова си красива.
Това е жестоко!
Невероятно е.
Той е върхът!
Виж. Направих ти нещо.
Какво е това? - Записът ти.
Украсих го малко.
Сериозно ли?
Трябва да го дадеш на Биг Шон. - Добре изглежда. Какво?
Хайде. - Не мога да го дам на Биг Шон.
Не се шегувам. Трябва да го направиш.
Как?
Ще намериш начин. Обещай ми.
Обещаваш ли? - Да. Обещавам.
Вземи.
Хей. - Вземи Младши. Трябва да вървя.
Успех. - Къде отиваш? Какво правиш?
Каквото и да си намислила... О, не. - Ей, Хълк!
Помниш ли ме?
Как е носът ти? - Ти!
Ела тук!
Ще те чакам при колата!
Спрете я!
Ще те убия!
ВИП ВХОД
Единия крак, после другия.
Благодаря, Филаделфия!
Какво е това?
Това е... - Таралеж?
Да. Задръстеняк-младши.
Най-големият ти фен. Има всичките ти албуми.
Трябва да се снимаме. - Да.
Да. - Хайде.
Снимай ме с таралежа. - Добре.
Много яко. - Нали?
Едно, две, три. - Още една.
Обичам животните.
Вдигни таралежа. - Да.
Само ние. Добре. - Обичам животните.
Заповядай. - Благодаря.
Много хубава стана.
Брайън? Какво стана с носа ти? - Какво?
Мамка му.
Един здравеняк ме удари.
Пак ли? - Да, пак.
Трябва да внимаваш повече.
Все тая.
Бодигардът ми се нуждае от бодигард. - Аз ще те пазя!
Има ли...
Попита: "Това таралеж ли е?", а аз: "Да. Задръстеняка."
Поиска да се снимаме.
Тогава се върна охраната
и трябваше да се скрия зад момичето, което снимаше.
После охранителят пак изчезна.
Дадох му диска и попитах: "Ще го изслушаш ли?"
Отговори: "Да, добре." Страхотно, а?
Невероятно е, че го взе от фен. Беше жестоко.
Говорих с него и може би наистина ще чуе диска.
Може би в колата на връщане.
Това би било страхотно.
Страх ме е какво ще каже.
Надявам се някой ден да се видим пак.
Да разбера дали му харесва.
Изи.
Сладурче.
Пристигнахме.
Къде? - Погледни.
Мамка му!
Изи... - Мамка му.
Изи. - Задник такъв!
Изи. - Това е майка ми.
Знам. - Какво ти става?
Толкова си глупав.
Защо? Защо го направи?
Мислех... - Иде ми да те убия.
Как я намери?
По картичките. Сами и Кирън помогнаха.
Ще ги убия, а после ще пречукам теб!
Изглежда стара. - Може да съм луд,
но мисля, че трябва да говориш с нея. - Какво?
Какво да й кажа? - Ти си Изабел.
Можеш всичко.
Аз ще те чакам тук.
Става ли?
По дяволите. По дяволите.
Здравей.
Изабел?
Какво правиш тук?
Мамо?
Влез вътре. Мама идва веднага.
Влез вътре.
Ти ли си, Аманда?
Трябва да си вървиш.
Моля те. - Коя е тази?
Ела.
Ще ти направя нещо за ядене.
Точно така.
Да тръгваме.
Не исках...
Моля те, недей.
Не исках... - Спри да говориш.
Изи...
В интервютата Шон казва, че не целта, а пътуването...
Сериозно? За Биг Шон ли ще говорим сега?
Шегуваш ли се?
Наистина ли? - Какво съм направил?
Недей да... Толкова съм глупава.
Идиотка! Защо го направих? - Изи! Изи!
Успокой се. Ще се нараниш!
Не ме докосвай! Никога не ме докосвай!
Отвратителен си!
Ти си като всички! - Какво съм направил?
Обеща! Обеща и ме излъга! Лъжец!
Излъгах те? - Видях те, Дерън.
Видях те с Биг Шон.
Защо ти се доверих? Пусни ме да изляза от колата!
Спри колата! Слизам!
Пусни ме! - Какво правиш?
Пусни ме да сляза от колата!
Пусни ме! - Намираме се...
Изи, внимавай!
Добре ли си?
Изабел, чакай!
Изабел, чакай! Съжалявам!
Изабел.
Съжалявам. Не му го дадох. Излъгах.
Ами ако не го хареса? Ако ми се присмее?
Уплаших се. Съжалявам, Изабел.
Искала е да бъде майка, но не и моя майка.
Какво ми е? - Нищо ти няма.
Трябва да си вървиш. Махай се.
Моля те. - Няма нищо сбъркано в теб.
Всичко е наред. Изи! Изи! Изи!
Какво става? Изи! Някой да ни помогне!
На плажа сме, Изи. На плажа сме.
Тук сме. Около нас има пясък и всичко останало.
Като в мечтите ти.
Туморът има метастази.
Вече е в кръвта и в органите.
Това е график за лекарствата й. Трябва да го спазва.
А химиотерапията?
Край с нея.
Вече не става въпрос за лечение, а за контрол.
Контрол на болката.
И на вашите очаквания.
Тя не изпитваше болка.
Сигурно е криела колко я боли.
Тръгвате ли си?
Обадете се, ако имате въпроси.
Съжалявам.
Сами, ако ходиш до магазина в сряда,
ще имам време да почистя, докато сестрата е тук.
Кирън, ти ще следиш лекарствата. Ще ходиш до аптека.
Добре.
Благодаря. Оценявам го. - Няма проблем.
Това е мое.
Защо сте още тук?
Здравей.
В инструкциите пише да не пиеш лекарства на празен стомах.
Нося ти палачинки.
Мислех, че ще бъде...
Добре.
Добре че има още.
И тях ще хвърля.
Аз обичам да правя палачинки. Щях да се записвам в кулинарна школа.
Ще се обучавам тук и сега с ножовете.
Аз съм скапан нинджа.
Имаше един охранител и Дерън го цапна в лицето.
Не ти вярвам. Синът ми не го е направил.
Той не се бие.
Кълна се, направи го. Не го бива.
Мамо? - Добро утро.
Какво правиш тук?
Един приятел ми даде билети за клуб "Мирела" и не устоях.
Ето ме тук.
Трите решихме, че трябва да си вземеш почивен ден.
Излез със Сами и Кирън. Направи нещо.
Майка ти ще се грижи за Изи, докато съм на работа.
Обещавам, добре съм.
Сигурна ли си? - Да.
Ще ми направиш ли една услуга? - Само кажи.
Трябва да се изкъпеш. Смърдиш ужасно.
Мислех, че е от мен. - Стига толкова.
Благодаря, че ми позволи да се върна. Оценявам го.
Няма проблем.
Какво имаш за мен? - Още е в суров вид.
Повечето хора нямат и това.
Господи! Изабел!
Моля те! - Мамо?
Какво стана? Изи? Изи? - Тече й кръв от устата!
Извикай линейка веднага! - Къде ми е телефонът?
Ще те обърна настрани.
Изплюй. Добро момиче.
Диша ли? - Да, диша.
Всичко ще бъде наред.
Имаме спешен случай.
Всичко ще се оправи. Спокойно.
Всичко е наред. Всичко е наред.
Всичко ще се оправи.
Как е? - Стабилна. Почива си.
От тератома абдоминалната кухина се пълни с течност.
Повръщането е симптом.
Добре.
Какво следва?
Ще сменим лекарствата. - А после какво?
Моля? - Какво следва?
Нищо друго не можем да направим. - Как така не можете?
Само това можем да направим за пациент в толкова напреднал стадий.
Ракът се е разпространил в цялото тяло.
Органите отказват.
Въпрос на седмици е. Съжалявам.
В това няма никаква логика. Никаква!
Трябват ни нови лекари! Къде е тя?
Изабел! Тръгваме си!
Махаме се оттук! На това място не знаят какво правят.
Изи! Изи! Скъпа!
Изабел! - Дерън.
Изабел! Щеше да си добре, ако бях останал.
Не! - Не сега, мамо!
Чуй ме! - Не сега.
Престани!
Тя умира.
Защо говориш така? - Защото е истина.
Истина е!
Направи всичко по силите си за нея.
Тя няма да умре! Няма да умре!
Престани.
Не мога да дишам!
Стига.
Здравей.
Доведох някого да те види.
Златната рибка?
Защото още искам разни неща.
Из?
Из, моля те.
Мамо.
Съжалявам.
Ужасно съжалявам.
Срамуваше се.
Бояла се, че ще изгуби новото си семейство.
Затова не се върнала, след като се изчистила.
Защо я прати да си ходи?
Защото от някои неща няма връщане назад.
Хайде, скъпа.
Успях да се сбогувам.
Благодаря ти.
Затвори очи.
Няма да те забравя, Задръстеняк.
ПЪРВО МЯСТО В ЩАФЕТАТА ГИМНАЗИЯ "ФОРТ РИВЪР"
Какво има? - Всичко е наред.
Заспивай.
ДЕМО
ЖИВОТЪТ В ЕДНА ГОДИНА
Здравей, красавице.
Имам нужда от помощ.
КЛУБ "МИРЕЛА"
Фил ми каза да оставя това. На теб ли да го дам?
На пощенска кутия ли приличам?
Ти си мой човек.
Какво става?
Ще има сватба. - Сериозно?
Кой се жени?
Ти, братле.
Много сте забавни.
Да.
Сериозно ли? - Да.
Кажете ми кой се жени.
Това е твоят миг.
Върви.
Малкото ни момченце порасна.
Здравей.
Мамо.
Рон. - Как си?
Здравей.
Виж.
Погледни таралежа.
Гледай! - Толкова е сладък.
Мили боже! - Очарователен е.
Откъде...
Изабел ни накара да го намерим.
Беше в канала. Спокойно, измихме го.
Почисти ли го? - Да, почистих го.
Благодаря.
За мен ли направи всичко това?
Да.
Но нали каза...
Не може ли една изискана кучка да размисли?
Искаш ли да се ожениш за мен, Задръстеняк?
Да.
Надявам се.
Защото съм на път да се омъжа за теб.
Казват, че за Бог един ден е като хиляда години.
И хората изпитват хиляди страхове.
Но всички сме тук заради любовта.
С чисто сърце можеш да изживееш живота си за година.
С властта, дадена ми от онлайн курса по бракосъчетаване,
ви обявявам за съпруг и съпруга.
Изабел?
Изабел...
Изи. Изи.
Изи.
Изи? Изабел?
Скъпа.
Добре ли си?
Не.
- Какво?
Това... - Какво искаш да кажеш?
Това е последният важен момент.
Не, скъпа. - Всичко е наред.
Планът успя.
Подари ми щастлив край.
Знам, че не бива да го казвам, но...
Обичам те, Задръстеняк.
Изабел?
Изи...
Изи.
Скъпа. Изи.
Изи.
Любов моя.
Съжалявам, сине.
Съжалявам.
Съжалявам. Погребенията са гадни.
Между другото,
днес се дипломира.
Успехът ти е много зле.
Но какво пък. Двамата със Сами
няма да учите в колеж заедно.
Или се запиши в общинския. Щом приеха мен...
Приели са те в колежа? - Да.
Какво? - Да.
Повиших си успеха.
Не разваляй момента. - Не.
Добре се справи, дебелако. - Благодаря.
Заслужаваш го.
Какво ще правиш?
Откъде взе тази таратайка?
Сами ми я продаде изгодно.
Какво ще правиш в Ню Йорк?
Ще пиша музика.
Ще видим какво ще стане.
Взех ти нещо.
Ще ти помогне да се организираш.
Включих няколко неща в календара.
ОБАЖДАЙ СЕ НА МАЙКА СИ
Ето го.
Обичам те. - Аз също.
До скоро. - Да.
Готов ли си?
Знаех си.
ИЗЛИЗАТЕ ОТ ПИТСБЪРГ
КИРЪН ВКЛЮЧИ НА 98,4 МЕГАХЕРЦА!
Не съм получавал такава молба.
Дойде от момиче на име Изабел.
Наложи се да я цензурирам,
защото псува като моряк.
Изабел пише:
"Всички мислят, че смъртта те учи на нещо за живота,
но грешат.
Единственият начин да разбереш живота, е като го живееш.
Научих, че всеки миг е твоят миг.
Понякога миговете са хаотични,
понякога са красиви,
страшни или направо странни.
Но всичките са твои.
Наслаждавай им се.
Не е лесно да се живее.
Но ако надмогнеш страховете си
и чуждите очаквания,
ще получиш живота си като награда.
Моят живот?
Бях обичана.
Още веднъж, Дерън?"
Прати ми едно парче и каза, че ако не го пусна, ще витае в дома ми.
Ето първата песен на рапъра Задръстения Ди
"Животът в една година".
Питсбърг, усилете радиото.
Още веднъж?
Още веднъж.
Превод на субтитрите: Антония Халачева