ПРЕВОД И СУБТИТРИ: HMR04 http://subs.sab.bz/
ДЖЕЙК ДЖИЛЕНХОЛ
РЕНЕ РУСО
КАДИФЕНАТА РЕЗАЧКА
ТОНИ КОЛЕТ
ЗАУИ АШТЪН
ТОМ СТЪРИДЖ и др.
Със специалното участие на ДЖОН МАЛКОВИЧ
Станала е грешка. Поканите ни трябваше да са тук.
Грешката е ваша. - Морф Вандеуолт от "Артуеб".
Здрасти, Морф!
Искам да говоря с управителя.
Радвам се да ви видя! - Това е абсурдно.
Миналия месец купихме "Ултрасвят" на Шогрън в Ню Йорк.
ЩЕ РАБОТЯ ЗА ХРАНА
"БЕЗДО-МЕН"
Някога чувствал ли сте се невидим?
Навремето построих железница.
Ето го и него! Морф! - Клаудио!
На Кенджи е, казва се Бездо-мен, отзивите са отлични.
Може би е хитът на изложбата.
"Фигура на жена" на Улфсън отпреди четири години.
Не, тук мотивите са напълно различни.
Евтино копие. Не е оригинално, липсва смелост. Мое мнение.
Което аз уважавам безкрайно, но в случая целият свят е завладян.
Модерен и директен коментар върху попкултурата и икономиката.
Усещаш ветровете на апокалипсиса.
Не мога да Ви спася.
Имаме оферта от 4 милиона от Шанхай, ще напишеш ли рецензията си днес?
Здравей. - Удобно ли е?
Не, тъкмо влизам.
Относно Рики. - Какво?
Жозефина, той ти изневерява. - Шегуваш ли се?
Видях го с едно момиче. - Кога?
Снощи, в един бар.
Какво? - И двамата бяха пияни.
В колко часа? - Не знам, около 22 ч.
Бяха се награбили здравата. - На бара?
Много съжалявам. - Сигурна ли си, че беше той?
Бяха точно до мен. - Ще затварям.
Мога ли да помогна? - Не. Благодаря ти, чао.
Как си, Морф? - Здравей, Джон.
Чудесна е, нали? - Пиърс спи ли с Дороти?
Ще трябва да попиташ него.
Извини ме.
Морф, любими! - Здравей, Гретхен.
Пуснахме оферта. Джон иска 3,7 млн., Родора не би я продала за под 5,
така че това е шанс за нас. Интересно ми е какво мислиш ти.
Мисля, че трезвеността не му се отразява добре.
Е, картината е отпреди 15 години, когато Пиърс бе същински алкохолик.
Именно. - Значи е добра покупка за музея?
Извини ме.
Жозефина! Добре ли си?
Най-лошият възможен ден.
Гримът ти...
Закъснявам, писаха ми двадесет пъти...
И аз съм в твоята посока. - Божичко, хората...
Кои хора? - Всички.
Пиърс да не сменя галерията?
Аз само вдигам телефона и нося кафе. Нямам никаква представа.
Закъсняваш. Родора вече си получи кафето.
Харесва ли ти позицията изобщо? - Точно техникът да ми го каже.
Какво мислиш? - Не съм изпитвала това от години.
Морф е тук. - Благодаря. Извинете ме.
Е? - Има цвят, има живот -
Страхотна е. - Омръзна ми да виждам бяло.
Странно. И мен влече присъствието на автора чрез цветовете.
Това придържане към стерилните, еднотипни кубове...
Чист мързел. Аз исках да създам контраст.
В момента пиша точно по тази тема.
Това го нямаше в каталога.
От Минкинс е.
Казва се "Сфера".
Създава уникално усещане
в зависимост от човека и това коя дупка реши да изпробва.
Точно както и в живота.
Пълен е с всякакви сензори и джаджи.
Мотивите са изборът, желанието, сексът -
всичко от този род.
Революционно е. - Твое е.
Дебютира преди десет минути.
Ще напиша рецензия. Колко струва?
За пари се пише по-лесно, отколкото за изкуство.
Много интересно. Като стана дума, Пиърс за Джон Дондон ли ви зарязва?
Представлявам Пиърс от 17 години.
Това не е отговор. - Защо не бръкнете?
Вижте какво ще изпитате.
Не си струва инвестицията. - Грешите.
Събитието ще е уникално, да не говорим за финансовата част.
В Маями има ли вода? - На бара, сър.
Не съм убеден.
Мога да ви гарантирам позицията... Извинете ме. Пиърс!
Както се носех в океана, изведнъж сякаш усетих,
че съм се докоснал до първичното съзнание.
Връзка със света в най-чист вид.
Рики още отрича. "Нека ти обясня". Боже, искам да го убия.
Може би така се отваря нова врата. - Той беше новата врата.
Да си призная, и аз имам сериозни колебания относно Ед.
Наумил си е, че ще се женим.
Приключих с артистите. Винаги са обвързани.
Виж, Дамриш, на сайта ти му липсва чувство за широчина, за допир.
Но след като лично видях работата ти
си казах: "О, Боже мой!"
Просто опустошава, поглъща.
Допреди шест месеца живеех на улицата
и изложбите ми бяха на тротоара. Това е личният ми опит.
Нека ти разясня нещата -
това тук е просто един лов за следващото голямо животно.
Чух, че именно за Вас трябва да се внимава.
О, аз съм душичка. Котенце.
Знам всичко за вас, дори за пънкарския период.
Това беше много отдавна.
"Кадифената резачка." - Името хващаше ухото.
Ранните неща бяха страхотни. После май започна самоиронията.
След като Поли напусна. Защо се разделихте?
Кой да помни след пиячката и хапчетата?
Важното е, че от анархист станах посланик на добрия вкус.
Така че разбирам шегата.
Няма нищо ново. Всичко е правено -
пещерите са били музея, а билетът - някой кокал.
Заповядайте.
Благодаря. Е - в коя пещера са твоите изложби?
С момчетата сформирахме екип.
Да пием за това.
Дяволът ми е свидетел, че обожавам лоялността.
Но бих убила, за да покажа теб.
Току-що отказах на Джон Дондон, предложи ми цяла изложба.
И е продължил нататък. В момента се опитва да отмъкне Пиърс.
А къде съм аз, Дамриш? Пия шотове с теб.
Газирана вода и лайм.
Пазарът винаги се реди на опашка за теб, Пиърс.
Изобщо нямам време за глупостите ти.
Няма глупости, Лекър. Вижте, Родора Ви сложи твърде висока цена.
Изгубила си е ума, няма представа какво прави.
Днес продадох Крениъл за 3,7 млн., точно както обещах.
Галерията ни разполага с най-модерната технология
за максимизиране на печалбата и търсенето в световен мащаб.
Боря се да се върнем към създаването,
към истината, към енергията, която тече в нас от милиарди години.
Не летя напред-назад с мисълта за шибани билети.
В сегашната икономика да си звезда също е изкуство.
Нали разбираш, че комисионните ми са само за нови творби?
Всички копия и реплики се продават с името на моята марка.
Много бих се радвал да съм партньор само на бъдещите Ви произведения.
Чух, че Родора е продала "Сфера" за 7 млн.
Панаирна атракция. - Гениално е.
Не трябваше да спирам с пиенето.
Жозефина... В SLS ли отиваш?
Отивам на изложба извън града.
И аз ще дойда.
Какво ти става? - Какво имаш предвид?
Ти си шибаният Морф Вандеуолт, какво ще правиш на изложба с мен?
Харесва ми да съм с теб. Имаме общ вкус.
Това тютюн ли е?
Масло от канабис.
Може би ще си дръпна.
Това беше най-лошата изложба, която съм виждал от години.
И какъв беше онзи ядосан тип? - Не го ли познаваш?
Имелдъс Вандерхорст, миналата година го разкритикува сериозно.
Вземи две водки от хладилника.
Изглеждаш много по-добре от Рики.
Правя много пилатес и пелотон.
Помня тялото ти.
И аз твоето.
След Берлин си мисля за теб непрекъснато.
Бяхме пияни. - И аз това си повтарям.
Кожата ти.
Най-добрата смесица между "бадем" и "седло".
Май те възбуждам.
Объркваш ме.
Не е добре за един критик.
Върнах се в Ел Ей и погледнах цифрите.
Боже мой. Ако не броим чудесната продажба на Минкинс,
Маями определено не може да се нарече процъфтяващ пазар.
С други думи - не свършихме нищо.
Знам, че в Лондон го обожават, но според мен
не трябва да си губим времето с възраждане на попарт културата.
Попарт.
По дяволите.
"КАДИФЕНАТА РЕЗАЧКА"
"Звездата на секция "Нова" беше детската градина на Мертила Сплуд,
едно вдъхновено изследване на ранния детски опит."
Вдъхнови се и ела при мен в басейна.
Добре ли е?
Обадете се на 911.
Кой трябваше да е тук? - Жозефина. Закъснява... отново.
Ти, Рококо - поемаш рецепцията. - Всъщност съм Коко...
Галерия "Хейз", как да Ви помогна?
Ало?
Затвориха ли? Да, богатите са нетърпеливи.
Аз всъщност съм художник.
Нарисувах хипопотама на "Фрут Луупс", знаеше ли?
И после залепих колелцата.
Да.
Показват го в "Броуд". Не като "широк", хората ги бъркат.
Ясно. - Мога взема билети ако искаш.
Познават ме.
Кога се върна? - Снощи.
Имам потвърждение, че Пиърс те е зарязал за Дондон.
Започва да ми доскучава. - Струва ми се важно. Защо го прави?
БЕЗ СМЪРТ НЯМА ИЗКУСТВО, 1983 "Защо", "защо?"
Може би е било по мое желание. А аз подписвам с нов кадър.
Чух за Дамриш. В него има жар. - А сутринта - с Мертила Сплуд.
Наистина сме на една честота!
Детската градина ще е голям хит. - От твоите уста - в божиите уши!
Почакай - в нашия свят ти си Господ.
Закъснявам, ще затварям. - Добре.
Съжалявам.
Някакъв човек е умрял в жилищната ми сграда.
Толкова съм изненадана. - Родора, не се шегувам.
Съседът ми е починал, аз намерих тялото.
Брайсън ме информира за всичко тук -
системните ти закъснения... - Той е ядосан, защото...
се опита да ме свали, а аз го отрязах.
Той е абсолютна откачалка.
Интересът, който имах към теб се изчерпа.
Смятах, че те подготвям за протеже.
След толкова разговори за трудностите и амбициите ти,
ти реши да ме вземеш за идиот. Свалям те от позицията.
Никакъв контакт с клиенти, докато не вдигнеш нивото.
Добро утро! Имаме ли Берлин, Сингапур, Лондон? Чудесно!
Много искам да ви разкажа за новите си любими художници.
Аз съм от Перлак. Сградата е наша.
Познавахте ли го? Починалият.
Май е някакъв художник.
Не.
Аз намерих тялото.
Държал е на личното си пространство.
Имаше котка. - Сигурно е горе, утре ще я намерим.
Какви неща има горе...
И всичко ще се изхвърли. Така е искал старецът.
Абсолютно всичко, така казал. Май сам е започнал,
но е умрял, преди да приключи.
Лека нощ!
Пис-пис!
Здравей, малки приятелю.
Здрасти! Толкова се радвам, че се обади.
Бих те прегърнал, но целият съм в пот.
Страхотен пуловер! Царевичният цвят много ти отива.
В Маями беше невероятно, нека започна с това.
Не знам нищо друго, освен, че се чувствам...
прекрасно с теб.
Толкова по-добре, повече от прекрасно.
Намерих нещо.
И аз това казвам.
Чии са?
Какво мислиш?
Визионерски са.
Хипнотични. Невероятно...
...съчетание на техниките.
Очарован съм.
Според теб има ли пазар за тях? - Огромен.
Че и повече.
Кой ги представлява?
Аз.
Умирам от напрежение, кой?
Джакпотът е 400 млн. долара.
За да го спечелите, белите топки трябва да съвпаднат.
Първият номер е 54! След това - 32.
После имаме - 52. След него - 34.
Последната бяла топка е 25!
Ако никой няма тези пет топки...
На биеналето изглеждаше по-дръзко.
Осветлението същото ли е? - Така мисля.
Иди да провериш.
Аз управлявам екипа на Дамриш.
Не знаех, че си имат управители.
Така не се ли обезсмисля всичко?
Аз го представлявам. - Досега.
Правим нещо различно от комерсиалните ви глупости.
Не става дума само за парите. Ако ни откраднете Дамриш - загиваме.
Той не е дете. Изборът е негов, не мой.
И това решава нещата? - Отдръпнете се веднага!
Опитах се да го спра.
Очевидно неуспешно.
Не мога да повярвам.
Няма да се повтори. - Върви си!
Коко, не ми ли каза, че искаш котка?
Може ли да го обсъдим по-късно?
Разбира се.
Ей!
Какво правиш, по дяволите? - Какво е това? Кой е този?
Беше под бюрото ми. - Търсех тиксо и го видях.
Това е тормоз. - Кой е художникът?
Какъв ти е проблемът? - Не разбирам само от техника.
Не съм някой пещерен човек.
Това тук... то ми говори.
Здравей. Чух, че ще наминеш. - Пиша рецензия за "Пърлфой".
Бъди мил, членовете ни рязко намаляват.
Кажи ми, чувала ли си за художника Вентрил Дийз?
Д-И-Й-З.
Не. - Можеш ли да провериш?
Няма го в нашите списъци, а в тях са всички.
Морф, скъпи, аз...
Трябва да ти кажа нещо.
Напускам, ще бъда експерт по изкуството.
Знам, знам! Не мога да разкрия за кого,
но ще изкарвам достатъчно за страхотна кола и градина.
Здравей, Морф. - Здрасти, Джим.
Виж, дойдох в музея, защото исках да променя света с изкуство.
Но богатите засмукват всичко, освен трохите.
Най-добрите творби достигат до твърде малко хора.
А те купуват каквото им се каже. Защо да не се присъединя?
Този въпрос стои навсякъде. - Преди да се преместя...
активно търся покупки за новия ми клиент.
Може би ще те заинтригувам -
мога да ти докарам щедра
и непроследима награда, ако ме насочиш към всякакви
неоценени или нерецензирани неща.
Не правя такива неща.
А какво е споразумението ти с Родора?
Никакво.
Значи покупките й преди позитивните ти рецензии са просто случайност?
Това е моят живот. Свързвам реалността с магията.
Ама разбира се. - Оценките ми са базирани на любов.
Разширявам пределите, на това, което анализирам.
Извинявай, аз... - По дяволите!
Целувки!
Какво става?
Ти ми кажи.
Какво правите тук?
Боже мой! - Брайсън.
Невероятно. - Ще Ви помоля да напуснете.
При никакви обстоятелства. - Това не Ви влиза в работата.
О, напротив.
В договора ти има клауза относно конкуренцията,
която обхваща доста неща.
Разкажи ми всичко за Ветрил Дийз.
Името му е гирлянд на дървото.
Не ме карай да те разпитам сериозно.
Сега сме само ние двете -
добри приятелки, които много се обичат.
Та - как се сдоби с всичко това?
Съседът от горния етаж почина. - И ти просто ги взе?
Нямаше семейство или приятели.
Няма да те притеснявам с очевидните въпроси,
но сигурно имаш грандиозни планове.
Аз изобретих понятието "направи си сам" -
лапнала си твърде голям залък, скъпа.
Трябват ти архиви, каталог и официална собственост.
И да монетизираш това.
Склонна съм да ти помогна... срещу скромен процент.
Можеш да се бориш с мен в съда до безкрайност,
или да станеш богата, известна и успешна.
И двете знаем, че винаги си искала точно това.
Ако каже, че са били на боклука, мястото може да мине за необитаемо.
И ако е опитала да намери наследник. - Според доклада няма наследници.
Тя е само наемател. Може ли собственикът да предяви иск?
Той каза, че изхвърлят всичко. Отне ми доста време да сваля всичко.
Не, намерила си го на боклука, а не у тях. Това е много важно.
Така - намерила си го до контейнера, нали така?
Контейнера. Да, сега си спомних.
Критиката е толкова ограничаваща и изтощителна.
Винаги съм искал да пробвам и обективното, стига с мненията.
Да изследвам произхода и същността на нещо.
Метаморфоза - от призрак в реалност.
Никога не съм имал тази възможност - досега.
Художник, тънещ в нищета, намерен мъртъв. Започвам веднага.
Трябва да се съобразим с маркетинговите ни планове,
а още не сме стигнали дотам. - Мога да направя брошурата.
Това веднага ще придаде тежест на откриването.
В замяна искам ексклузивните права да напиша книга,
а също и няколко картини.
Звучи много добре.
Здравей, Родора.
Архивирам материалите му и изследвам боята.
И е страшна проклетия.
Даже не знам как да го опиша.
Нямам идея.
Галерия "Хейз", моля изчакайте.
Жозефина не е тук в момента, но можете да запишете съобщение.
Добре, моля изчакайте.
Галерия "Хейз".
Да, Родора знае за срещата, но в момента говори по телефона.
Сигурен си, че е същият Дийз?
Да. - Откъде си сигурен?
Бях в моргата, видях му документите.
Боже мили. - Не бих се притеснявал.
Папката е стара, няма резервна. Само една е, и я взех.
Изпрати я и си измий ръцете.
Добави си една нула отзад. - Благодаря.
Името се появява за пръв път в преброяване на Ню Йорк от 1930 г.
Живее в бедно семейство с баща си, майка си и сестра си.
Девет години по-късно, само той и баща му
оцеляват след подозрителен пожар, който опустошил дома им.
Малко след пожара, името на Ветрил се появява в съдебен документ.
Заради нечовешка жестокост,
от "Закрила на детето" го отделят от баща му
и го изпращат в сиропиталището "Добри тамплиери" в Южен Вайехо.
Престоят му там е обвит в мистерия -
знае се само, че е напуснал на 18-годишна възраст.
Но истинската загадка тепърва предстои.
Дийз изчезва за три десетилетия - изпарява се като призрак.
После внезапно се появява в Клуба на ветераните на Соутел,
където е чистач в продължение на 42 години.
Живял сам, в изолация,
и използвал изкуството, за да се гмурне в собствения си ум.
Дълги години се борил с демоните си.
Резултатът е един епос на насилието и лудостта.
Вопъл за отговори, които така и не идват.
Бившият ми, Рики, има изложба в петък.
Той е грубиян.
Брадат позьор от центъра.
Не е имал своя идея през целия си живот.
За капак краде от всички. Но ти вече го знаеш, нали?
Много добре познавам работата му.
Отиди на изложбата му
и виж сам... че не струва.
След което си свърши работата. - Сериозно ли говориш?
Заради мен.
Здравей, Морф.
Съвременна ли е? - Не шикалкави, емоцията е истинска.
Какво иска да каже? - Какво усещаш?
Използват технологиите по съвсем нов начин.
Търсим универсална платформа.
В наши дни всичко е натрапчиво.
Появил се отникъде, не познавал никого,
и ако умната ни Жозефина не беше толкова наблюдателна,
гениалните му творби щяха да се изхвърлят.
А той щеше да бъде обречен на забрава.
Забелязах ги под една улична лампа, до една кофа за боклук.
Колко картини има?
За съжаление, г-н Дийзе не може да се нарече плодовит художник.
И със сигурност не може да добави към малкото налични.
Много се интересуваме от една конкретна.
Знайте, че търсенето кара човек да убива.
Изглеждаш страхотно!
Сюблимното кара човек да трепери. - Музеят ти е празен, при тези цени.
Вчера го напуснах, така че мога да говоря свободно.
Експерт съм за частен купувач. - Кой?
Приятелят ни, който купи "Сфера". - Колко добре за теб!
Затова съм набелязала няколко по-мащабни находки за него.
Напоследък продажбите вървят добре. Не сме притиснати.
Може да платим отгоре.
Това не ни върши работа. - А какво тогава?
Ще ти продам две картини на Дийз, ако ти купиш три на Дамриш.
А ако клиентът не ги хареса? - Ти си съветникът - посъветвай го.
По дяволите.
Другия месец си ти!
Трябва да вървя. - Добре.
Не е ли вълнуващо да видиш нещо смислено?
Освен татуировчиците на звездите
и балони за рисуване. Пиша книга за него.
Рецензията Ви за Рики Блейн ме ядоса много.
Мисля, че изложбата му бе вдъхновяваща.
Предполагам, че не съм го схванал. - Май сме гледали различни изложби.
По-добре лоша рецензия, отколкото анонимност.
Това шега ли трябваше да е?
Не мисля.
Рики се напи и катастрофира снощи. В кома е.
Чух, че е смазан. - От колата ли?
От реценцията, задник.
Как така Брайсън мести картините в склада?
Ако Де Беерс пуснат всичките си диаманти на пазара,
биха стрували стотинки. В училище не ви ли обясниха това?
Колко ще кажем, че е нарисувал?
Ценни са точно защото са малко. Това е истината.
Истината е, че на тавана имаме хиляда картини.
Това са глупости. Едва ли има дори петстотин.
Какво си направила? - Пазя ги за черни дни.
По дяволите!
Мамка му!
Мамка му, мамка му!
По дяволите!
Ехо?
Как е? Дондон е.
Спокойно, момче. Не още.
В студиото! Развълнуван съм!
Не понасям лигавщини. Не съм идиот, не го забравяй.
Просто е чест за мен, нямам търпение да видя по какво работиш.
Не се и съмнявам. - Тук ли се случва магията?
Това шега ли е? - Моля?
Тук са копията и репликите. Студиото е горе.
Хайде, Рупърт!
Това е изключително.
Не е изкуство.
Е?
Попивам всичко, вълнуващо е да видя твореца в действие.
Просто ми дай честното си мнение относно това, което виждаш.
Виждам връзката с другите Ви творби. - Значи се копирам сам?
Няма как да копирате себе си. Мислех, че студиото е в центъра.
Твърде много спусъци за зависимостта.
Работих тук миналата година.
Много бих се радвал да видя новите Ви неща,
защото екипът е в пълна готовност да продаде всичко.
Да.
Разбира се.
Явно сте... бременен с идеи.
Бременността предполага раждане.
Идеите идват, но се убиват сами веднага щом се появят.
Това е кланица.
Добре дошъл.
Отне ни няколко дни да ви намерим. Имаме доста работа.
Изглежда се е ударил в бензиностанция
в национален парк "Анджелис".
Затворена е от години.
Каква е причината? - Не знаем.
Може да си е ударил главата и да се е отклонил.
Тук не е трудно да се загубиш.
Възстановихте ли нещо? - Написали сме всичко.
Смятаме, че колата може би е била ограбена, преди да я намерим.
Наблизо има много бездомни, сигурно са взели всичко.
Имаше ли нещо ценно? - Не.
Поне не знам да е имало.
Само това ли намерихте? - Не.
И това.
Къде е отишъл? Къде са картините?
Защо изобщо си му се доверила? - Не съм му казвала какво има вътре.
Само трябваше да ги закара до склад в Ланкастър.
Ако нещо се прецака ти казвам отсега -
ще им кажа, че всичко това е твоя идея. Аз нямам нищо общо.
Телефонът на Брайсън. Очевидно не съм вдигнал.
Брайсън, аз съм.
Къде си, по дяволите?
Изнудваш ме, искаш ти сам да забогатееш? Какво?
Нe се шегувай с мен, Брайсън. Обади се.
Дойдох, когато трябва. - Не, не сега, имам работа.
Има още три часа. - Толкова ми трябват да се подготвя.
Това е просто едно благотворително събитие.
Ще ни снимат. Това е първата ни публична изява. Много ми е важно.
Искам да изглеждам добре. Намерих страхотна рокля.
Диванът е твърде малък за височината на тавана.
Виж колко място има.
Избирам картини за книгата ми.
Нещо не се връзва.
Какво?
Почти няма бележки или скици, липсват.
Също така има големи дупки от различни периоди.
Сложил им е дати.
Не, всичко, което намерих е при теб. Повярвай ми.
В хладилника има невероятно шампанско.
Отвори го, докато се приготвяме.
Мини оттук преди да тръгнеш.
Срещата от 15 ч. Интервюто за архивите.
Твърде си млада.
На 22 съм.
За позицията е нужен човек с години опит.
Ела пак, когато станеш на 40.
Това ли е? - Това е.
Работила си за Родора?
Само за няколко седмици. Затова клаузата не важи.
Уволни ли те? - Бях в обедна почивка,
един мъж влезе при нея и тя така и не ми прости.
Беше ли на откриването на Дийз?
Беше цяла зоологическа градина. - Знаеш ли колко пари събра?
Видях цифрите. - А списъкът с купувачи?
Всяко име.
Вашият клиент купи две. - Много си умна.
Научих, че трябва да бъда.
Родора имаше папка за Дийз, която беше заключена.
Един ден намерих ключа и...
...беше много интересно четиво.
Може и да ти намеря място.
Ела в офиса ми и ми кажи какво друго знаеш.
Това място ми липсва.
Задружността, простотата на нещата,
рулото "Стефани" и кафенето, което гледа към катранените ями.
Да минем на Ветрил Дийз.
Не знам във вселената
да има по-нашумял художник в момента.
След изложбата даже е на първо място в "Туитър".
Искаме да го покажем. - За колко картини става въпрос?
Мога да предоставя две - собственост на моя клиент.
И още десет под наем от галерия "Хейз".
Изпрати ни размери и снимки и ще се пробваме за следващия сезон.
Искам да се покажат веднага. В главната зала в новото крило.
И реклама на събитието. - Знаеш, че си има регламент.
Имах чудесната идея да подкрепя бившите си работодатели,
уж най-добрият модерен музей в Лос Анджелис,
с дебют на картини на Дийз!
Оценяваме важността на събитието, но го има и проблемът с мястото.
Ами преместете конския пенис или вагината с бижута!
Ако трябва сложете едното в другото. Клиентът ми иска изложбата веднага.
А в замяна на щедрата ми услуга,
искам да се покаже и "Сферата" на Минкинс.
Стига, Гретхен, това не е женският пазар.
Не, това е уравнение с "равно" накрая.
И ако вие не го разбирате, уверявам ви, че други ще могат.
Целувки!
КЛУБ НА ВЕТЕРАНИТЕ НА СОУТЕЛ
Извинете. Не Ви видях.
Аз съм Морф Вандеуолт, проучвам Ветрил Дийз.
Пиша книга за него. - С каква цел?
Той стана... значим художник.
Работили ли сте заедно?
18 години.
Много бих се радвал да си уговорим час, за да го обсъдим.
Имам много въпроси, а малцина са го познавали.
Имаше един ветеран.
С много медали и голяма уста.
Обичаше да дразни хората, най-вече Дийз.
Намериха го мъртъв на едно поле.
С вързани ръце. Не намериха извършителя.
Казвате, че е бил Дийз?
Казвам да го оставите на мира.
Нямам какво повече да Ви кажа. Кажи го и на онзи, другия.
Кой? - Онзи, дето беше тук вчера.
Не знам кой е бил това.
Ето.
РЕЙ РЪСКИНСПИЪР, ЧАСТЕН ДЕТЕКТИВ
Потвърдихме двадесетгодишния му престой в затвора
чрез съдебни документи, полицейски доклади
и следите му от работата.
Напуснал сиропиталището на 18 г.
Бил повикан в армията, служил две години.
А когато излязъл, получил някакъв нервен срив.
Тогава намерил баща си, който го тормозил, и го убил.
Но не го убил веднага.
Деянието продължило няколко дни - измъчвал го, а после го изгорил жив.
Дийз прекарал две десетилетия в психиатрична клиника.
Там използвали пациентите за медицински експерименти.
Инжекции, електрошокови терапии и един Бог знае какво още.
Били като морски свинчета.
Затворили мястото, а Дийз бил свободен.
Отишъл в Ел Ей, назначили го в клуба на ветераните
и заживял "инкогнито".
Без банкова сметка, кола или шофьорска книжка.
Нямал дори снимка.
Всичко това проверено ли е? Сигурен ли си?
Всичко пасва. Това са фактите.
Утре пускам материала. Искам да говориш с пресата,
за да се представиш, да ги увериш в автентичността на папката,
а после да разкажеш ужасяващата история и така нататък.
Мислех, че подобна история би направила труда му по-ценен.
О, не. Това тук е съвсем друго нещо.
Лека нощ. - Лека.
Телефонът на Морф. Моля, оставете съобщение.
Как е, Морф? Джон се обажда. Обади ми се, имам нещо относно Дийз.
Мисля, че много ще те заинтригува.
Ехо?
Какво, по дяволите...
Джон?
Каква досада само, а?
Какъв е този клиширан орган?
И ковчега - какъв цвят е това?
Оранжев смог? От разпродажба ли го е взел?
По-тихо!
Сериозно, представи си цяла вечност в това.
Боже мой, никога нищо не ти харесва.
Това ми е работата, имам критерии.
Какво ми казваш? Да захвърля вкуса и стандартите си?
Само да прошепвам истината? Това би било същинска трагедия.
Здравейте!
Аз съм Жозефина. Работя с Родора, сътрудници сме в галерията.
Дамриш. - Да, разбира се!
Много харесвам работата Ви! - Благодаря Ви.
Колекцията "Дийз" е моя. - Неземна е.
Рецензията ти за "Бездо-мен" съсипа продажбата му!
Вместо хората да го гледат, сега събира прах в един склад.
Аз не съм ти говорител.
Боже.
Бяхме съперници,
но е ужасно, че сме се събрали по този повод.
Какво ли го е подтикнало да направи нещо такова?
Последният път, когато говорихме, си беше елементарен както винаги.
Пак започнах да пия. - Ами чудесно!
Извинете, тези места са за семейството и приятелите му.
Ами Джон започна в моята галерия, така че...
Къде другаде да седна?
Дами и господа, да започваме.
Да не си пил виагра? - Свършвам ей сега.
Не, минавам по гръб. Не мога повече така.
Да, да!
Отвори си очите.
Аз съм тук, долу!
По дяволите.
Не съм добре. - Имаме шибан проблем.
Привиждат ми се разни неща...
Движат се.
Много ме е страх, наистина.
Страстта ти ме възбуждаше, а също и интелекта ти,
а сега си се превърнал в... и аз не знам какво.
Качеството на рецензиите ти падна значително
и още имаш чувства към Ед, признай си.
Не е вярно.
Казал на Гретхен, че се опитвате да оправите нещата.
Ед е един лъжец, а Гретхен е кучка!
Звънял си му шест пъти! - Изнася се, координирахме се!
И как така качеството е паднало?
Прав си. Има логика.
Не знаеш какво ти харесва, нито какво искаш.
Ще ти кажа кое ми хареса - изложбата на Рики Блейн!
Но ти ме притисна да го съсипя! - Не прехвърляй вината на мен.
Сякаш е първият ти негативен отзив. Я стига.
Не те обвинявам, просто съжалявам за постъпката си.
Мисля, че твърде много се вторачвам
в този Дийз и изкуството му.
Ще си прегледам очите. Това ще мине.
Послушай интелекта ми.
Е? - Не съм впечатлена.
Може би е крачка към нещо по-голямо,
но нека говорим сериозно - от какво те е страх?
Познаваме се толкова отдавна.
Искам да споделя нещо с теб.
"Зависимостта убива въображението,
а то работи с неизвестното.
Нищо не може да затвори безкрайния свят на новостта.
Само чрез вярата в себе си можеш да надвиеш страховете си
и вече познатото."
Поли Ана, 1983 г.
Намерих го у тях, след като предозира.
Отдавна се отказах да съм артист, но разбирам творчеството.
Забрави за хората в нашата среда. Имаш нужда от почивка.
Вземи къщата ми на плажа и стой там,
докато не сътвориш нещо за самия себе си.
Как е по-добре: едно или две? - Две.
Добре. Едно, две, или няма разлика?
Няма разлика.
Готови сме.
Зрението Ви даже се е подобрило от последния път.
Надявах се да намерите обяснение. - За халюцинациите?
Май е синдром на Чарлс Боне - халюцинации, движещи се предмети...
Май сте се разровил в Интернет. Силно се съмнявам да е това.
Но елате пак тази седмица.
Разширих зениците Ви, затова сложете тези очила.
Ужасни са.
По дяволите.
Мамка му.
Кой е?
Аз съм. - Много хитро, скрил си си номера.
Защото не вдигаш. - Изненадан ли си? След снощи?
Какво...
Казала си на Жозефина, че още съм с Ед?
Това ли било? - Разделихме се!
Помагах му да се изнесе.
Очаквам извинение!
Ед каза, че било нещо повече. Аз само предадох информацията.
Ти си позор! Не може да ти се вярва изобщо!
Така ли? Значи не е вярно,
че Жозефина си е харесала Дамриш, с когото
ей сега ще отпътуват нанякъде.
Гита? - Да.
Аз съм Морф... - Вандеуолт.
Разбира се, чета Ви от години. - Да.
Очилата "Пърсолс" ли са? - Да, точно така.
Това е на Фройд.
Така е. - Никога не съм я виждал.
Стои в един сандък от '92-ра. И ще се върне пак там.
Между другото, много харесах брошурата Ви за Дийз.
Благодаря. Както казах и по телефона - предстои и книга.
Има достатъчно материал за книга.
Направили сте каталог на колекцията. - О, не каталог.
Основно ме интересува неговата особена методология.
Три седмици изучавах тенденции, начин на работа, класификации...
Беше почти невъзможно да разгранича материалите за рисуване от...
неговите собствени средства.
Да си призная, радвам се, че приключих.
Не знаех, че има принадлежности, които да не са у мен.
Не и в традиционния смисъл. Имам предвид тъкан.
Хартията ли?
Може би трябва да говорите с Родора.
Родора...
подкрепя книгата. Имам пълната й подкрепа.
Имам предвид кръв. Най-вероятно неговата.
Използвал я е за червеникавото черно и сенките.
Има я във всяка картина.
Това е абсурдно искане, дори за твоите стандарти.
Не разбирам защо не искате ретроспекция на Минкинс,
ще имате всичките му шедьоври.
Вече се съгласихме на "Сфера" в замяна на 12 картини на Дийз.
Гретхен, вече ставаш нагла. Ако искаш да ни натресеш още
картини, за да им вдигнеш цената, да беше го направила по-рано,
а не вечерта преди изложбата.
Чух, че имаме голям интерес към пътуваща колекция на Дийз.
Даже са си направили сметката. Така че влиянието ми не е малко.
През есента нямаме никакво място за изложба на Минкинс.
Утре ще говоря с борда ви,
за да предложа изтегляне на изложбата на младите художници.
И без това не продават билети.
Само през трупа ми.
Гретхен.
Материалите за пиара са готови
и ще ни изпратят електрониката в полунощ.
Да си тук рано. И ме информирай за знаменитости или големи артисти.
Ако нямаш нищо против, може ли да се прибера
и да поспя малко?
Поправено ли е осветлението на "Сфера"?
Да, отстрани. Наредих да е включено,
за да го видиш на тръгване.
Тогава тръгвай.
Лека нощ!
ИЗБЕРИ СИ ДУПКА...
Помощ!
ПУХЧЕТАТА МИ ОБИЧАТ ДА ГИ ГАЛЯТ
Помощ!
Ало.
Не!
Кога? - Тази сутрин.
Някак се заклещила в него.
Станала е някаква повреда и явно...
...й е откъснало ръката и е умряла от кръвоизлива.
Беше ужасно.
Охраната решила, че всичко е част от новата инсталация,
затова пуснали хората да влязат.
Анонсът за изложбата набра популярност,
затова беше пълно с хора.
Подминаваха я, като си мислеха, че е част от програмата.
После дойде училищен автобус.
Децата решиха, че кръвта е фалшива, затова нагазиха в нея и я разнесоха.
Един Бог знае колко щеше да продължи всичко това,
докато Коко не дойде за медийното събитие -
видя Гретхен и откачи.
На телефона ли си? Родора? - Не разбирам.
Първо Брайсън, после Джон и Гретхен...
Какво става, по дяволите?
Не знам.
Снощи си беше добре, видяхме я.
Затвориха крилото в музея, но...
чух, че изложбата на Дийз е пълна с хора.
Хайде, махай се!
В момента сме огромен хит в Инстаграм.
Родора, там ли си?
Чу ли какво казах? - Да.
Изложбата е изключително успешна.
Някой звъни на вратата. Ще затварям.
Чу ли... за Гретхен?
Чу ли?
Божичко.
Можеш ли да повярваш? - Трябва да си вървиш.
Не може просто да влизаш така!
Имам нужда от компания, сигурно и ти.
Какво става?
Шегуваш ли се?
Вече не сме заедно, бях ясна. - Каза, че е временно!
Възхищението, което имах към творчеството ти
току-що се изпари!
Не е нарочно, човече. Тя каза, че сте приключили.
Така ли? Кажи ми, че не е било истинско!
Не можех да се нарека обсебена.
Опа.
Очаквахме Ви вчера.
Даже спряхме изложбата за половин ден заради Вас.
Мислех, че в "Артуеб" държите на точността.
Вината е моя. Знам, че е точно преди дебюта.
Имам някои лични проблеми. А после и Гретхен...
Ако моментът не е подходящ... - Подходящ е. Крайно време е.
Ще Ви изпратя рецензията днес.
Лилит Ванладнигам очарова целия свят
с революционните си звукови изложби.
Спечели "Нам Джун Пек". Най-новата й творба е "Мистика".
Както се разбрахме, ще й се насладите сам.
Виж го как стои. Харесва само това, което познава.
Това несъмнено е една от най-лошите съвременни изложби.
Най-голямото разхищение на стомана от времето на "Титаник" насам.
Тази грозотия трябва да се унищожи.
Ако се махне репутацията на автора, произведението е безкрайно скучно.
Г-це Минати, на Вас говоря.
Явно няма кой да Ви го каже - спрете.
Откажете се.
В изложбата няма нищо хубаво, само жалки...
Единствено розето е добро.
Творението е грозно, повдига ми се от него.
От невинно и глупаво, стана...
Винаги ще те мразя за това! - Мързеливо, отвратително, лъжливо!
Лъжливо!
Морф!
И съдниците ги съдят!
Грандиозен провал! - Морф!
Рики Блейн е типичният пример
за набрал популярност позьор.
Извинете за забавянето, компютърът се повреди.
Ще го пуснем ей сега.
А аз какво чух? - Нищо, стаята е звукоизолирана.
Гла...
Гласове.
Не знам за какво говорите.
"Мистисет" е симфония от звуците на китовете,
записани на дълбочина от 20000 м. в Марианската падина.
Готов ли сте за това?
Привиждат ми се неща. Причуват ми се неща.
Необясними. Невъзможни.
Не ми е лесно да го призная, като върл привърженик на трезвия ум
и враг на детинските приумици,
но се случва нещо наистина странно!
Какво се случи с Брайсън? - Според полицията се блъснал
и после се загубил в пустинята.
Говорих с тях. Имат записи от онази нощ.
На тях товари сандъци в пикапа си. - Добре.
Какво имаше вътре? - Какво общо има това?
Дийз!
Това, че е луд, неспокойният му дух, фазите на луната - не знам какво!
Фаталните случаи, изчезването, всичко, което се случва -
свързано е с творбите му.
Пропити са с някаква душа,
създадени от определен идеал...
Твърде бароково, не мислиш ли?
Дойдох, за да те предупредя. - Добре.
Да, последните седмици бяха шибани, но я се чуй само!
Говорих със собствениците на сградата.
Бяха изненадани, че картините му се продават.
Разбрах, че изрично наредил всичко да се унищожи.
Какво ми казваш? - Да спреш да продаваш нещата му!
8-цифрена сума, а ти ми казваш да спра заради някакъв дух?
Пиша статия за миналото му, методите му, всичко за него.
Ще провалиш кариерата си. - Отърви се от картините!
Прати ги надалеч.
Това ще направя аз.
Всяко изкуство е опасно, Морф.
Имаме толкова работа от дебюта насам.
Направихме нови проучвания и осъзнахме,
че не сме били достатъчно щедри в предлагането.
Изпратих Ви шест снимки на картини, всяка от които може да се закупи,
след което ще бъде оценена подобаващо.
Всичките? Чудесно.
Ще Ви изпратя документите.
Да, добре. Ще се видим в Базел.
Какво става? Нали спряхме, защо продаваме още?
Морф държи на историята си.
Свързва изчезването на Брайсън и смъртта на Джон и Гретхен с Дийз.
Смята, че предизвиквали някакъв...
...дух. - Дух?
Какъв дух? - Не знам какви видове има.
Ще напише налудничава история, голяма работа.
Стоката ни не е трайна, търгуваме с възприятието.
А то е като въздушно мехурче.
Продай колкото можеш повече картини, преди да е пуснал историята си.
Кой е наред? - Рокси на първа линия.
Здравей, скъпа! Все още ли искаш прекрасните картини на Дийз?
Скъпи, това е истинска коприна. Свали обувките.
Отвори го.
Имаш силни ръце.
Вглеждала ли си се в тази картина? Забелязваш ли нещо?
Ако я гледаш достатъчно дълго, започва да се движи.
Жива е.
Току-що я продадох. - Какво? Щях да я купя.
Не можеш да си я позволиш.
Не ти трябва. Повярвай ми, правя ти услуга.
Трябва да ида на "Тракшън Авеню". - Мислех, че ще сме си вкъщи.
Нещо ми изскочи и трябва да се погрижа веднага.
Разкарваш ли ме? - Искам и ти да дойдеш.
Защо постоянно ми звъниш? - Защо ли?
Късаме и пишеш статия, с която да ми разбиеш кариерата.
Това няма общо с теб.
Заради картините е. Всеки, спечелил от тях, е в опасност.
И просто го пускаш ей така?
Чета го в момента, ума ли си си загубил?
Не оценяваме приятелите си, докато не ги загубим.
Още те считам за приятелка, Жозефина.
Майната ти, изтрий ми номера!
Добре тогава.
Ало? - Морф е.
Здравей. - Има промяна в плановете.
Имам да складирам някои неща, след което напускам града.
Имам нужда от асистент, докато ме няма.
На разположение съм. - Можеш ли да започнеш довечера?
Предполагам, че да. - Трябва да ти дам ключовете.
Знаеш ли мястото с гледката на Мълхоланд, до Кауенга?
Да. - Добре, ще се видим там.
Г-н Вандеуолт. Здравейте.
Пуснах го, Коко.
С тази статия...
Сам си драсвам клечката.
Нямам избор. Стана ми ясно,
че има висша сила...
някакво същество, което се интересува от нас.
Как по-точно?
Заради...
нарушаването...
на ненарушими правила.
Полудях ли? - Не и според мен.
Аз намерих и двете тела, спя на светната лампа,
и за капак, ако не си намеря сигурна работа,
ще трябва да се върна в Мичиган.
Трябва да Ви кажа нещо.
Какво?
Бях личен асистент на Родора. Виждах чековете, чувах разговорите.
Май понякога забравяше, че и аз съм на линията.
Разкажи ми.
Бившият Ви, Ед...
Работеше за нея. - Като фитнес инструктор.
Не. Не, имам предвид...
Родора плащаше на Ед да я уведомява за рецензиите Ви.
Казваше й какво Ви харесва, преди да напишете рецензията,
и после тя правеше покупките.
Още ли имам работата?
Ето ти ключовете за склада ми. Искам инвентар на всичко.
Добре.
Колата ми защитена ли е? - Аз откъде да знам?
Къде отиде? - Това е Бен, управител на екипа ми.
Здравейте.
Супер. Ще си ходим ли? - Аз оставам.
Тук не ми харесва особено. - Имам предвид дългосрочно.
Напускам галерията на Родора.
Не напускаш. - Не мога да бъда там.
Предстои ни важна изложба. Напушен си, да си ходим.
Говоря сериозно.
Ще станеш звезда. Световна звезда.
Захвърляш това, и за какво?
За някакъв гараж и графити по стените?
Какъв е смисълът от изкуството, ако никой не го види?
По дяволите!
Една кола ми е блокирала пътя, искам да я вдигнете.
Не знам. Момент.
Улица "Седма", номер 2057. Чакам ви.
Ехо?
Просто чакам "паяк".
Слава Богу!
Ало? - Дамриш напуска.
Срещна стария си шеф в един бар и ми каза, че се връща. Край.
Браво на него. - Как така?
Знаеше ли, че Дийз е искал всичко да се унищожи?
Щеше ли да промени нещо? - Дали щях да ги унищожа?
Не.
Бил е гений.
Задръж така, Жозефина.
Стела! Стела! Стела!
По дяволите.
Някога чувствал ли сте се невидим?
Навремето построих железница.
Родора?
Хайде, Стела! Хайде.
Ела. Хайде. Добро момиче!
Хайде, Стела! По дяволите!
Стела!
Родора?
Боже мой!
Боже... Боже...
Не, не! Разбирам!
Разбирам!
Не мога да Ви спася.
Божичко, не мога да повярвам какво се случи.
Жозефина? Ало?
Къде...
Мамка му!
Какво?
Как?
Склад? Какво е станало според тях?
Не, няма да идвам. Трябва да затварям.
Вдигни.
Да, при нас е. Няма и следа от собственичката.
Ще я преместим. Да.
Това е всичко.
Абсолютно всичко? Всяка снимка, рисунка и картичка,
всичко? - Аха.
Кажи го. - Напълно празен е.
Всички 47 вещи ги няма. - Благодаря ти.
Летище "Ел Ей", Терминал 5. - Благодаря.
Чудесна е, колко струва? - Не знам, пет долара.
Да.
Благодаря Ви.
Заповядайте.
Благодаря! - Бъдете здрави.