The Eastern Spirit Subbing Squad представя:
НЕПОЗНАТИ ОТ АДА
Всички места, имена, организации и религии в този сериал са измислени.
Проблем с храносмилането ли имам?
Много съм изморен.
Някой развали ли ми настроението днес?
Лекарство ли изпих? Какво става с тялото ми?
Какво става? Какво ми стана... така внезапно?
Защо ми се повдига толкова?
Трябва да се стегна.
Той наистина ли ще замени наемателя от 302?
Защо? Слаб ли ти изглежда?
Господинчо... - Да?
Човекът е като книгата. Не съди за съдържанието по корицата.
Някой е влизал в стаята ми.
Епизод 5: "Записките на Малте Лауридс Бриге"
Г-жо Ом! Г-жо...
Г-жо, мисля, че някой е влизал в стаята ми.
Какво говориш? Кой ще влезе?
Казвам ви, че някой е влизал. Сигурен съм.
Кой би го направил? - Затова ви моля да проверите.
Камерата за наблюдение работи, нали? Моля ви да проверите.
Имах те за кротко дете, а виж каква патърдия вдигаш.
Покажете как да прегледам записите. - Боже...
Тук са, влизай.
Нямам вечер на спокойствие.
Я, работи. Мислех, че е твърде стара.
Трябва да се ползва това.
Отключено ли остави, като излезе?
Преди да тръгна сутринта, проверих два пъти. Имах...
"Имаше"? - Имах предчувствие. Тръгна.
Какво предчувствие си имал?
Ето, виждаш ли? Няма никого.
Вдигаш врява за няма нищо.
Не е за нищо.
Кой може да влезе?
Кой е този? Боже, ама кой е този?
Да му се не види, пак го прави.
Виж... сомнамбул е и просто си ходи насам-натам.
Искаш да повярвам?
Какво? Да не отваря вратата?
Какво... Защо? Какво му стана?
Толкова е старо, че е нормално да се развали.
Едва ли е отключил вратата.
Няма да проработи.
Трябва да е перверзникът от 313.
Развали се. Джонг У...
Джонг У, прекалено горещо е за това.
Веднага излез навън! - Джонг У...
Чуваш ли? Излез навън! Отвори вратата!
Какво, по дяволите, правиш?
Наистина се успокой.
Господине... Ти влезе в стаята ми, нали?
Току-що гледах камерата, затова не лъжи.
Госпожо... Нали гледахме заедно записа?
Гледах, ама не съм сигурна, че успя да отвори вратата.
Влезе в стаята ми. - Не си сигурен.
Влезе или не? - Хайде, стига.
Искаш да умреш, нали? - Спрете най-накрая.
Просто кажи, че ти се умира, и ще те приключа.
Значи, казваш, че не си влизал в стаята ми?
Ти беше! - Какво става?
Успокой се.
Добре ли си?
В този момент разбрах
защо онзи огромен мъж трепереше при вида на тези хора.
Страшно е.
Усмихват ми се насреща и това ме плаши до смърт.
Добре. Трябва да се успокоя. Наистина се успокой!
Прибирайте се в стаите си. - Да се държим като съседи.
Лека нощ на всички.
Стегни се!
Може ли да поговорим за малко?
Какво? - Чух странен шум отвътре.
Какъв шум? Аз нищо не чух.
Моля? - Г-жа Ом не ти ли разказа?
След пожара никой не живее тук. - Да...
Сигурен съм, че чух шум.
Жената, която живеела тук, имала котка.
Котката още се промъква, въпреки че стопанката й умряла в пожара.
Дали да не сложа капан?
Гледката много ми харесва.
Защо направи онова одеве? Не изглеждаш като някой заядливец.
Досега някой нахлувал ли е в стаята ти?
Мъжът от 310 каза, че в неговата са влизали.
Да не би да ме снимаш?
Мисля, че записваш... Какво правиш?
Просто така... Симпатяга си.
Обаче госпожа Ом каза, че записът от камерата не е показал
как някой влиза в стаята, нали? - Това е, защото
камерата се развали точно когато стоеше пред вратата.
Сигурен съм, че е влизал вътре. Влизал е.
Вярно е. Всички, които живеят тук, са леко смахнати.
Абсолютно сигурен съм.
Преди да тръгна за работа, сложих валмо прахоляк в лаптопа.
Ако някой го отвори, прахолякът ще хвръкне встрани
и аз ще разбера, че някой е влизал.
Когато отворих лаптопа преди малко, клавиатурата беше чиста.
Беше включен, а сутринта го изключих. - Разбирам те.
Ако бях на твое място, щях да направя същото.
Но наистина ли искаше да убиеш онзи мъж преди малко?
Какво? - Не искаше ли?
Не те ли полазват студени тръпки, когато си представиш,
че перверзникът влиза в стаята и докосва нещата ти с гадните си ръце?
Мислиш си, че това място не е за теб, нали?
"Аз не съм като тези хора."
Но в същото време се страхуваш.
Страх те е да не станеш като тях.
Сигурно се страхуваш, че ще станеш смахнат като тях,
понеже живеете заедно. Прав ли съм?
Не се тревожи. Ти си различен.
За разлика от тях, може да направиш каквото поискаш, с когото си поискаш.
Много се извинявам, но трябва да отговоря.
Да, добре.
Да, мамо. Ще си лягам. Какво има?
Джонг У... Имаш ли някакви пари? - "Пари"?
Батко ти пак получи пристъп.
В спешното сме, но нямаме достатъчно за лечението.
Много ли е пострадал? - Нищо сериозно,
само разкъсване от падането.
Колко ти трябват? - Ако имаш 200 - 300 хиляди...
Кажи ми точната сума. Колко?
Да затваряме, че телефонът ми трябва за превода на парите.
Още нещо, Джонг У... Наистина съжалявам.
Моля те, спри да говориш така. Затварям.
300 000 ВОНА
500 000 ВОНА
ТРАНСАКЦИЯТА Е ИЗВЪРШЕНА ОСТАТЪК 1 800 000 ВОНА
Прибра ли се? - Прибрах се.
Внучката ми... - Бабо...
Позна ли ме? - Поднасяш ли ме?
Мислиш, че не помня лицето на внучката си?
Бабо...
Бъди внимателна.
Не се доверявай на хората.
Не вярвай много на хората.
Бабо, какво искаш да кажеш?
Госпожице, вие коя сте?
Коя сте? - Бабо...
Този мъж изглежда дружелюбен, но изпитвам безпокойство до него.
Особено когато се усмихва.
Имам неприятно усещане.
Видя ли?
Така се справяш с хора като това говедо.
Нещо забавно ли става тук?
Стресна се, но това място не е такова винаги.
Не смяташ ли, че в пансиона сега останаха само добри хора?
Познавам хората като теб.
Усмихни се. Казах да се усмихнеш.
Не мислиш ли, че си твърде чувствителен?
Не се тревожи. Ти си различен.
Може да направиш каквото поискаш, с когото си поискаш.
Не мислиш ли, че си чувствителен? - Останаха само добри хора.
Това място не е такова винаги.
Не мислиш ли, че си твърде чувствителен?
Сигурно е заради неудобното легло, но всяка вечер сънувам кошмари.
Може ли да е бил този?
Защо ме гледаш така?
Засрамваш ме.
Просто спри да се хилиш, идиот такъв!
Много си забавна.
Джи Ън, може ли да поговорим?
Да.
Джи Ън, искам да те помоля за нещо.
Провери дали утре ще снимат трейлъра
и иди да интервюираш актьорите. - Моля?
Подготви въпроси, изпрати ги на агенциите
и поискай одобрението им за тях.
Ще успееш ли за една сутрин?
Мисля, че говорихме колко много работа имам тук.
Освен това утре имам ангажимент и няма да имам възможност
да ида на снимачната площадка.
Какво каза?
Г-жо, от рекламния екип потвърдиха, че ще снимат утре.
Целият екип на филма ще бъде там
и всички се съгласиха за интервюто.
Наистина ли? Браво, чудесна работа.
Други, за разлика от теб, пръста не си мърдат.
Кой? Щом е за нашия екип, естествено е да помогна.
Благодаря. Свободна си. - Добре.
Джи Ън, чу ли това? Става въпрос за нашия екип.
Да. - Какво сме ние за теб?
Искаш повишение, защото се справяш сама?
Аз... - Винаги избягваш работа в екип.
Защо изобщо идваш на работа? Не трябва ли да работим като отбор?
Няма проблем, вдигни. Сигурно е приятелят ти.
Не е важно. - Вдигни!
Кажи, Джонг У. - Джи Ън, някой е влизал в стаята ми.
Проверих записите от камерата. - Джонг У...
Да говорим по-късно, сега съм заета.
Добре ли си? Случило ли се е нещо?
Г-н Джонг У... Извинете, не исках да ви стресна.
Съжалявам.
Не се ли чувствате добре?
Аз? - Лицето ви е леко пребледняло.
Снощи не можах да спя добре.
Още нещо...
Това е на чужденеца, живял преди мен в стаята.
Ще тръгвам. - Добре.
Г-н Джонг У...
Нищо странно ли не се е случвало в пансиона?
"Странно" ли? - Да.
Ами...
Казаха ми... - Да...
че никой не живее на 4-тия етаж, но непрекъснато чувам странни шумове.
Какви шумове? - Приглушени, все едно някой думка...
"Думка"... - Непрекъснато ги чувам, но...
Г-н Джонг У? Не знам.
Какво? - Трябва да тръгвам.
Да, добре. Довиждане.
Това беше хазяйката. Тя беше. Какво прави чак тук?
Няма работа насам. Защо беше тук?
Господине! Какво правите?
Аз... позволете...
Какво си мислите, че правите? Откачен ли сте?
Оставете! Ама че скапана сутрин!
Още яйца ли донесе? - Да, близнаците ги обожават.
Не изкарват и седмица. - Толкова си грижовна.
Какво прави горе?
Мисля, че има мишки, затова сложих капани.
Ясно... Между другото...
Да. - Младежът от 303-та
доста често се среща с полицайката.
Мисля, че тази сутрин й даде нещо.
Видя ли какво е? - Бях прекалено далеч,
нямаше как да видя. Какво да направя сега?
Може би не за младежа от 303-та.
Вместо това да се погрижа ли за полицайката?
Не. Аз ще се заема с всичко. - Наистина?
Ами ако нещо се обърка и... - Хазяйке...
не ми ли вярваш?
Защо да не ти вярвам?
Разбрах, разбрах, направи го. Тогава ще чакам да видя забавата.
Стая ли си търсиш? - Здравейте. Да.
Чудно. Тогава поразгледай наоколо.
Добре. Обаче е чак на върха на хълма...
Лятото е почти към края си.
Сега е горещо, но иначе е добра, освежаваща разходка.
Предлагам безплатно яйца. И кимчито го правя сама.
Няма да намериш такова място. - Да.
Разгледай. - Може ли да помисля малко?
Защо? Притеснява ли те нещо? Сигурно си гледал и други места.
Няма да получиш подобна оферта. Не и в Сеул.
Все пак... 200 хиляди на месец ли казахте?
Защо? Колко е най-ниският наем, който ти предлагат?
Ще ти направя отстъпка.
Разбирам. Ще помисля още малко.
Какво има да му мислиш?
Няма да намериш друга стая като тук.
Ще се озориш доста.
Никой не дава стаи без пари.
Госпожо, аз съм Бок Сун.
Боже... - Лежите ли си?
Боже... защо идваш чак сега този месец?
Извинете, малко съм заета в пансиона.
Донесла съм ви нещо полезно за здравето.
Не трябваше...
Полезно е. - Не е нужно да носиш каквото и да е.
Изпийте го. Веднага ще усетите действието му.
Изпийте го цялото. - Студено е и вкусно.
Ще ви подейства добре.
Изпихте ли го? - Да.
Сега си дремнете малко. - Добре.
Като се събудите, ще сте като нова. Хайде, полегнете... Леко...
Боже... - Ха така. Доста сте отслабнали.
Боже... - Поспете си хубаво.
ЗАСТРАХОВАТЕЛНА ПОЛИЦА
Здравейте на всички!
Какво? Сам ли си, стажантче?
Да, другите са по срещи. - Вечно ги няма.
Гарантирам ти, че до 1 година това място ще затвори.
Боже...
Дай ми нокторезачката. - Моля?
В чекмеджето на Бьонг Мин е.
Какво е това? Този човек е преследвач.
Няма ли да ми предложиш нещо? - Искате ли нещо за пиене?
Тогава едно кафе с лед. Да видим дали те бива за това.
И ако случайно има някой плод.
Благодаря, благодаря.
Супер е.
От сега нататък ти ще отговаряш за кафето ми.
Между другото, какво каза, че пишеш? Сценарии?
Пиша разкази. - "Разкази"?
Ясно, ти си творец. Не е чудно, че кафето ти е шедьовър.
Какъв жанр са разказите?
Криминални. - "Криминални"? Тематиката е добра.
Питай, ако ти трябват някакви идеи. - Добре.
Вярно... Не каза ли, че живееш в пансион?
Да. - Там обикновено е пълно
с интересни екземпляри. Кой знае, може и сериен убиец да живее там.
Не е лесно на студентите в наши дни. Заради големия стрес
хората са склонни към престъпления.
Представи си труп в съседната стая. - Веднага ще разбера.
Какво? - Мога да чуя дори като диша.
Така ли?
И нито един от тях не е студент.
На такива места, освен студенти, живеят и бедни.
Чувал ли си за убийството в интернет кафето?
Убиецът имал комплекс за малоценност.
Като журналист съм виждал какви ли не хора.
Ако погледнеш очите им, те са тъмни, дълбоки и стряскащо откачени.
Сякаш цял живот са били мачкани. Къде мислиш, че живеят тези хора?
Той се смееше.
Какво? - Не изглеждаше изтезаван.
Забавляваше се.
Здравейте. - Къде се бавихте толкова?
Трябваше да се обадите предварително. - Къде е шефът ви?
Господин Шин? Няма ли го?
Невъзможно е човек да се види с него.
Колко често идва на работа?
Тогава ще тръгвам. Довиждане. - Вече си тръгвате?
Да. И стажантчето... Джонг У беше, нали? Прави жестоко кафе.
Бас ловя, че и работата му е така. Не ме изпращайте. Тръгвам си.
Добре... Довиждане.
Стажант...
Взимал ли си нокторезачката от чекмеджето ми?
Да, г-н Чо я поиска.
Сега мога ли да работя?
Къде е шефът? - Не знам. Обади му се.
Ето...
Дали да не почна такъв бизнес?
Как е Джонг У? - Още не сме седнали и питаш за него.
Защо си толкова загрижена? - Откак се премести в Сеул,
се държи малко странно. - Значи, не само на мен ми се струва.
Вкисва се веднага щом спомена къде живее.
Да не би нещо да се случва там? - Че какво може да случи?
Вероятно го е срам, че живее в пансион.
Това е гадно. Поне се дръж добре с него на работа.
Никъде другаде няма толкова добър шеф като мен.
Мисля, че наставникът му го тормози. Кажи му да спре.
И моята шефка ме стресира.
Добре, разбрах. Искаш ли да спреш с мрънкането?
Защо, чак толкова ли е гадна?
Какво?
Наистина си под стрес.
Ето кафетата. - Нямаше нужда...
Не е кой знае какво. Да не се мусят, че излизаш в работно време.
Благодаря. - Мога да ти помогна поне така.
Някой ден ще те черпя с вечеря. - Не си прави труда. Тръгвам.
Тръгвай. Да излезем заедно с Джонг У на по чашка?
Добре. Благодаря. - Ще ти звънна.
Да...
Приятелят ти? - Госпожо...
Не. - Така ли? Не се учудвам.
Беше в по-горен курс в университета.
Наблизо ли работи?
Има свой бизнес на ул. "Теханг" и беше на среща в района наблизо.
Искате ли кафе? - Чак там?
Гаджето ти знае ли? - Какво?
Наистина ли не знаеш, или се правиш на малоумна?
От пръв поглед се вижда, че той си пада по теб.
Не е вярно.
Ако искате, мога да ви запозная.
Мисля, че е по-подходящ за вас, отколкото за мен.
Добре тогава. Направи го.
Какво, не искаш да го губиш?
Не, не е това.
Ще извършиш едно добро дело за началничката си. Благодаря.
Удари масата.
Наистина ще те убия.
Защо се ядосваш, след като, така или иначе, ще се срути?
Хайде, стига. Дали да не направим залог?
Какъв залог? - Шляпване по китката.
Казаха ми, че никой не живее на 4-тия етаж,
но непрекъснато чувам странни шумове. - Какви шумове?
Все едно някой думка...
Да дърпам ли?
Отвори!
Чакай, чакай... Не мърдайте!
Умри, умри!
Мамка му, ама какво става горе?
По дяволите...
Гадост!
Помогнете! Спасете ме! - Изглеждате много наранена.
Помогнете ми. - Имате рани по ръцете.
Помогнете ми. Не мога да стъпвам с единия крак.
Помогнете ми, моля ви.
Тогава пълзете.
Моля?
Защо? Не искате ли да живеете?
Ако ви се живее - пълзете!
Изглежда, кръвта ти още циркулира добре.
Г-жа Ом ми разказа за вас.
Били сте като сестри на духовни събирания.
Моля ви... Моля ви... Моля ви...
Моля ви, умолявам ви...
Умолявам ви...
Защо се молиш? И без това ще умреш.
Моля ви, умолявам ви...
Направих ти отвара от специални гъбки.
Ще те гътне от раз веднага щом я изпиеш.
Извади късмет, да знаеш.
И тази седмица се справихте добре. - Благодаря.
Първата седмица сигурно ти се стори дълга. Добра работа.
Бьонг Мин, грижи се за Джонг У. Добре се справи, нали?
Помагай му. - Какво ще кажете да идем някъде,
където още не сме ходили? - Ало?
Колко хора! - Ало?
Купете си цветя! - Ало?
Защо не ми помогнете малко? - Ало?
Помогнете ми. - Разбира се. Колко струва?
5000 вона. - "5000 вона"?
За приятелката ти ли е? - Сетих се за майка ми в Пусан.
Ето. - Джонг У има добро сърце.
Демонстрира ни какъв добър син е.
И аз трябваше да купя. За мама. - Колата й сигурно
е по-скъпа от моята. - За теб.
Имаш ли кола? - Та ти нямаш кола.
Наистина ли е за мен? - Да.
Наистина ли мога да го задържа? - Да.
Купете си цветя.
Здравейте. - Колко струва?
10 000 вона. Искате ли да го приготвя за сашими?
А маслената риба? Съвсем прясна е.
Защо дойде?
Заминавам за Сеул. - Сега ли заминаваш?
Не веднага.
Познат от университета ще ме вземе на работа.
Наистина ли? - Да.
Еха! Синът ми най-после си намери работа.
Браво. Щастлива съм за теб.
Добре. Дойдох само за да ти кажа.
Джонг У, той трябва да е наистина добър човек. Отнасяй се добре с него.
Ако не беше Ю Джонг,
момчетата щяха да си прекарват по-добре, не мислиш ли?
Какво мислиш за нея? - Какво?
Мисля, че ти е хвърлила око. Направо засия, като й даде цветето.
Аз съм с Джи Ън, а и Ю Джонг не е такава.
Да му се не види, пак направи физиономията.
Поработи малко върху израженията си. Голям сухар си.
Какво искаш да ме питаш? - Чудех се дали мога...
до края на седмицата да спя при теб. Наистина не ми се ходи в пансиона.
Извинявай, но тази седмица имам много работа.
А и знаеш, че не приемам гости вкъщи. Защо? Ремонт ли правят някакъв?
Не, просто всички там... - Пълно е. Трябва да идем другаде.
Помните ли къде бяхме миналия път? Местата са много. Имат и дартс.
Защо не идем на кръчма? - Супер. Хайде.
Като чичковци пияндета. Сериозно? Писнало ми е от подобни вечери.
Толкова се радвам, че се присъедини към екипа ни.
Не ти ли се прииска да го убиеш?
После се събраха...
Какво става?
Ако наистина е той, какво да кажа?
Дали да не се обадя в полицията? Не, не...
Нищо не е направил. Какво ще обясня на полицаите?
Но съм сигурен, че беше той.
Наистина бях много търсен.
Не се шегувам. Популярен бях в университета.
Не се изхвърляй. - Момичетата... Хайде, кажи им.
Той е свидетел. - Да, и Джонг У е учил там.
Да, учихме заедно. - Той си мълчи. Спри да го тормозиш.
Срещах се и с модел, дето учеше с нас.
Джонг У, кажи. Помниш ли И Да Ок? От випуск 2008, помниш ли?
Помниш ли? Видяхте ли? Беше красавица.
Сериозно? - И тя беше популярна.
Съгласен съм, че имаш чар. - Да.
Той не е ли сладък? - Жените харесват мъжествени,
не просто сладки мъже. Затова съм популярен.
Кой казва, че си мъжествен?
Ако бяхме студенти, щеше да загазиш.
Каза, че я е зарязал? - Стига.
Обеща да й купи обувки. Преследваше я денонощно.
Хайде, стига. - Това беше трик.
Другата му тактика беше да й предложи вечеря.
Не прекалявай. - Казваше, че ще купи месо.
Хей... - Бил си богаташ.
Всеки божи ден... - Пиян е до козирката.
Следеше я като цербер. - Явно има какво да казва.
Дали да не спрем за днес?
Изчакайте да ида до тоалетната. - Добре.
Шефе... - И сам може да иде до там.
Плати, докато ни няма. Шефе, и аз идвам.
Имаше торба пълна с фокуси.
Джонг У, добре ли си?
Той е щастливец. - Отивам да платя и се връщам.
Знаеше как да съблазни жените. - Да не забравя цветето.
Тя къде отива?
Бьонг Мин...
Бьонг Мин, знаеш ли...
Тази вечер ще ти кажа само едно.
Бьонг Мин... Уважаеми Бьонг Мин...
Повече недей...
да зяпаш задниците на жените в работата.
Откъде се извъди такъв перверзник?
Как смееш? Да не си ме видял?
Момчета... - Ще се оплача от теб.
Пак Бьонг Мин! - Това е сексуално...
Бързо ставайте! Шефът се бие.
Пак ще си говорим. - Побързай...
Това няма да се изпере. - Колко струва? Плащам.
Скъпо е, кретен. - Да бе! Добре, удари ме!
Давай, хайде! - Стига вече! Аз ще говоря с него.
Удари ме бе, катил! - Милионер ли си?
Извинявам се от негово име. - Какво става?
Стана грешка. - Ела бе, ела!
Извини ми се! - Какво? Ела тук!
Стига вече, шефе! - Удари ме бе, бабаит!
Какво беше това?
Дай го насам. - Джонг У...
Джонг У... - Казах, дай го насам.
Джонг У... - Ще ти светя маслото!
Джонг У, недей...
Ти, ти... - Джонг У, успокой се.
Леле, отвратително е.
Малко дете ли си?
Защо налиташ на непознати? Можеше да пострадаш сериозно.
От първия ден разбрах, че му има нещо. Луд е.
Стой там. - Това беше грубо.
Джонг У... - Съвземи се малко.
Джонг У... - Ставай вече.
Не очаквах да го видя така. - 1, 2, 3...
Опитай да се държиш прав. - Такси!
Хайде вкъщи. - Къде живее?
Адресът... Адресът? - Някой знае ли го?
Джи Ън, Джонг У се напи зверски.
Прибираш се вкъщи. - Случайно знаеш ли адреса му?
Просто кажи на шофьора да го откара до пансион "Еден".
Разбрах, разбрах. Не се тревожи.
Ние ще го изпратим. Да... - Внимавай, Джонг У...
Влизай вътре... Трябва да се качиш.
Дръж се. Хайде! - Момент.
Момент... - Какво казваш?
Ще мога ли...
тази вечер...
да спя при теб?
Ама много е пиян.
Знаеш ли какъв махмурлук те чака на сутринта? Тръгвай.
Хванах го. Влизай, Джонг У. - Пази му главата.
Закарайте го до тях. - Добре.
Така... Пансион "Еден".
Един момент. Господине...
Адресът не излиза на навигатора. Момент, момент...
Господине, адресът наистина ли е пансион "Еден"?
Господине, съвземете се. Ще се побъркам.
Пансион "Еден"? - Господине...
Къде е това място? - Може ли да сляза тук?
Не искам да ходя там.
Да, Дже Хо. - Джи Ън, изпратих Джонг У.
Обаче... може ли да те видя? - Какво?
Къде си в момента? - Пътувам. Към теб.
Господине, може ли да направите обратен завой тук?
Господине? Това слюнка ли е?
Ще ми наплюнчи седалките. Съвземете се. Господине!
Господине, извинете за малко. - Ще спя в дома на Джи Ън.
Какво си мърмори, ще ме побърка.
Не е истина...
Господине, курсът ви струва 10 хиляди вона.
Ще ги взема... - Няма да се прибирам.
Какво? А, разбрах.
Ще слизате ли? Вече сте вкъщи. Господине...
Господине, трябва да станете. Какво? Вкъщи сте. Внимавайте...
Излизаме... Ето... Така, така...
Ще спя у Джи Ън. - Идея си нямам какво говорите.
Господине, насам, насам...
Внимателно. - Готово.
Какво се е случило?
Дадоха ми грешен адрес и се наложи да питам него,
обаче той се опитваше да слиза, защото не искал да се прибира.
И омаза задната седалка със слюнка. Затова го докарах тук.
Познавам го, така че ще се погрижим за него. Благодаря ви.
Често ли е така? - Ами...
Тръгвам, че е час пик. Оставям го тук.
Да, да, благодаря ви. - Не искам в пансиона.
Пансионът...
Откъде тръгна всичко?
Откъде точно се обърка всичко?
Ако не бях дошъл на това ужасно място...
Ако не бях...
Не мога да се върна в пансиона.
Щях ли да намеря по-добро място?
ДЖИ ЪН
Защо не вдига телефона?
Да, Дже Хо. - Обаче...
може ли да те видя? - Какво?
Къде си в момента? - Пътувам. Към теб.
Извинявай, трябва да отида при Джонг У.
Господине, може ли да направите обратен завой тук?
Събуди го.
Г-н Джонг У...
Добре ли сте?
Пансион "Еден".
Какво, за бога, се случва там?
Страхувам се.
Аз наистина...
Много ме е страх.
Хората в пансиона...
Всички са много странни.
Джонг У, в пансиона съм. Идвам в стаята ти.
Джи Ън...
Мога ли да ви помогна?
Вие кой сте?
При Джонг У ли идвате?
Превод: Kaya Редакция: helyg
Благодарим ви, че гледахте с нас! www.easternspirit.org
Eastern Spirit ® 2020