Не мислех, че ще ме зарежеш заради подобна глупост.
Пречи ти дъвченето ми?
Какво ти става, по дяволите?
Помолих те да спреш. Защо не спря? Проблем ли имаш с мен, мамка му?
Ще си сложа слушалките тогава. - Ама ти сериозно ли?
Попитах на кого пишеш?
Скъсах с Ин и сега си пиша с едно момиче.
Слушалките са 33-ят ми орган.
Не защото съм луд по музиката, понеже съм музикант,
а защото съм свикнал да контролирам нещата, които чувам.
Тидо!
Отвори вратата!
Тидо! Хей!
Хей!
Тидо, какво искаш да сготвя?
Никой не иска да слуша това, което не иска да чува. Е, понякога
не може да се избегне.
А животът ми е пълен с неща, които не искам да чувам.
Нека опитаме още веднъж.
Разбра ли урока, Ти? Да се поупражняваме.
Ако някой е достатъчно смел да ти каже нещо, трябва да го послушаш.
Но какво правим, ако това, което излиза от устата му, не е говор?
Хей, Ти! - Те, добре ли си?
Защо удряш другарчето си, Ти?
Подобни звуци предизвикват дявола в мен.
Той прави живота ми, включително и любовния, невъзможен.
Защо не хапнеш бонбони? - Добре.
Заради различните дъвчещи звуци,
така и не успях да догледам нито един филм.
Съжалявам!
Ън! Ън!
Чакай…
Защо дишаш така силно? Да нямаш астма?
Как е? Добра ли съм? - Да, но отделяш много слюнка.
Не мисля. Мога да ти акомпанирам, докато свириш на виолончело.
Може би трябва да смениш стила. - Не, не.
Ти!
Новата ми любов е на път да разцъфне.
"Благодаря, че ми зае лъка си за виолончело."
"Пак заповядай! Хе-хе."
Охо! "Хе-хе"?
Ново момиче? Тя не дъвче ли шумно?
Хруп-хруп.
Не знам. Не смея да я поканя на среща.
Слушалките, които пасваха на дрехите ми, се счупиха.
Страх ме е, че ще прещракам, ако чуя как дъвче.
Можем да ти помогнем, няма да ти трябват слушалки.
Но трябва да я доведеш тук.
Хей, ами ако Уати разбере?
Да, номерът с рождения ден няма пак да мине.
Можем да приключим, преди да се е върнал.
Ще го направим ли наистина?
Моята роля каква е? - Аз ще сготвя.
Днес ще оцелея без този мой орган.
Каня те у нас утре.
The Eastern Spirit Subbing Squad представя:
АЗ СЪМ ТИ, АЗ - СЪЩО /Епизод 3/
Не ги виждам.
От тук се вижда добре.
Мръдни малко наляво.
Добре ли си, Тидет? - Добре съм. Нямам симптоми.
Мислех, че вечерята ще е скромна.
Приятели ми помогнаха с подготовката.
А къде са те?
Ти ли направи соса? - Да, всичко си правя сам.
Вкусничко. - И мирише хубаво.
Момчета, това е Саундлаб.
Здравей!
Как каза, че ти е името? Чао Рап?
Саундлаб. - О, Саундлаб.
Добре. Приятна вечеря.
Да започваме?
Не биваше да подготвяш всичко това.
Непретенциозно момиче съм. Мога да ям всичко.
Не е проблем. Един приятел готви хубаво.
Прави страхотни филе миньон, суфле, рататуй и много други.
Исках да опиташ храната му.
Страх ме е да го отворя. Звучи твърде изискано за мен.
Пробвай. Ще ти хареса.
Да видим.
Конге? /оризова каша/
Мисля, че е конге с миди или акула.
Със свинска кайма е. - Свинска кайма?
Да, исках първата ни среща да е скромна.
Не гледайте мен. Тропах на вратата му, но не ми отговори.
А и мислех за нещо, което хората няма да дъвчат шумно.
И хич не помисли за светлинната ми декорация.
Не си ли правил така, докато ядеш конге?
Вярвам, че не й липсват маниери. - Обиди ли ни току-що?
Беше просто изказване.
Забравих да ти кажа, че не ям месо.
Но няма проблем, ще подбера това, което мога да ям.
Сигурна ли си? - Хич не се тревожи.
Донесох си храна.
Какво е това?
Пържени зеленчуци. - Мамка му!
Хрупкави ли са?
Мамка му, загазихме!
Дотук бяхме.
Това ще приключи зле.
Сбогом, приятелю.
Всеки момент ще прещрака. Какво правим?
Спри да дъвчеш веднага! - Какво има?
Защо ти трябваше да ги пържиш? Луда ли си?
Исках ги пържени! Да не съм ги пържила на главата ти?
Причиняваш шумово замърсяване! - Просто са хрупкави!
Спри да ядеш!
Ти? Ти!
Да? - Ще хапваме ли?
Хайде да хапваме.
Включвам това за първи път заради него.
Лай, Джак, лай!
Много са хрупкави.
Така ли… - Искаш ли?
Обичам ги варени. Благодаря.
Лай де. Отвори устичка, хайде.
Ох, колко приятно.
Целият ми задник е мокър.
Не мирише, нали? - Хайде, Джак, лай!
Вкусно ли е?
Супер.
Доста е шумно. - Какво каза?
Казах, че е шумно. - Не те чух.
Шумно е! - Чух те, да, малко е шумничко.
Да, така е. - Няма проблем, нали?
Благодарение на приятелите ми, блендера, лаенето и пърденето,
за първи път се чувствах добре в компанията на дъвчещ човек.
Хора! Блендерът се прецака!
Може ли да използвам банята? - Разбира се.
Не ставай. Яж си спокойно. Почти нищо не яде.
Добре.
Чакам те тогава. - Сега се връщам.
Защо не се присъедините към нас, момчета?
Не, благодарим. Тук сме за приятелска подкрепа.
Но ние просто вечеряме.
Говорим за онзи там.
Мислите ли, че заподозря нещо?
Заповядай.
Нахрани ли се? - Да.
Нужно ли е точно сега да косиш тревата?
Какво рече? - Трябва ли сега да косиш тревата?
Мой ред е по график. - О, разбирам.
Редуваме се.
Баща ми дойде да ме види. Носи ни плодове.
Не го изритах само защото ти е баща.
Виждаш ли, Тидо? Успя и без слушалките си.
Следващият път ще можеш да направиш дори повече.
Да, ама първо трябва да оцелея по време на храненията.
Много ви благодаря, момчета.
Вечеря с момиче, без слушалки: Успешна.
Трябва пак да я поканиш.
Какво имаш предвид? Кого ще каните?
О, ами…
Искам да отида до Големия дворец.
Тидо ходи там често и искам да ме заведе.
Четох, че има алея на готините дънки.
Там е и мястото с най-якото свинско. Суши от "Оратай" - само 5 бата!
Супер вкусно! Ще го кръстим Тай Оратай. /име на певица/
Не, не говорим за едно и също. В района има няколко храма.
Извинете ме за малко.
Ало, тате.
Насам, тате. Ела.
Слава богу, че джипиесът ми показа пътя. Щях да се загубя.
Уати, баща ми дойде да ме види. Носи ни плодове.
Тате, това е Уати, собственикът на къщата.
Уати, здравей!
С него ли каза, че носите едно и също име, Тилек?
Името ми е Тирекс, не Тилек.
От къде си?
От Рачабури ли си? Може да сме роднини.
Живея тук, откакто съм роден.
Каква красива къща! На сенчесто място, много добре.
Това дърво сигурно е на 20 години.
И аз обичам да засаждам такива. - Да.
Всичко наред ли е? - Не се притеснявай.
Почти не говори. Това даже бе много. - Сериозно?
Влизай.
Ще ги измия, ти седни. - Добре.
Тръгна ли си?
Татко ли? Да, тръгна си.
Не го изритах само защото ти е баща.
Не води повече непознати в тази къща.
Той идва от друг град. Не може да дойде да ме види ли?
Къщата ми не е нито затвор, нито болница. Посетители не се позволяват.
Хей, това беше грубо.
Баща му не е непознат.
Освен мляскането и хрупането,
хорските разправии са друг звук, който не понасям.
Тирекс, навярно Уати наистина се чувства некомфортно край непознати.
Той прояви уважение, като не изгони баща ти.
И просто те предупреждава за следващия път.
Уати, Тирекс смяташе, че под "непознати"
имаш предвид приятели, гаджета и познати.
Не е знаел, че важи и за роднините.
Извинявам се.
Повече няма да водя баща си тук.
Надявам се казаното от мен да предотврати разприте в бъдеще.
Ти, искаш ли да отидем на кино утре?
В мола на главната улица съм.
Салон №8 на киното. 17:00 ч. Елате бързо.
Извинете, на какво се смеете? Гледаме филм на ужасите.
Смея се, когато ме е страх.
Да, винаги го прави.
Човече, надушвам нещо гадно.
Така ли? - Мирише на масло.
Алергичен съм към аромата на масло. - О, пуканките!
Гледай, целият се обринах.
Какво да правим?
Да идем ли до болницата? - Ти, няма да ям повече. Преядох.
Браво бе, хора! И без това се пълнее от тях.
Едва не умрях.
Беше им трудно да останат заедно.
Какво е любовта без препятствия? Твърде мейнстрийм и не така забавна.
Но ако Итън не беше призрак, Лаура щеше да се влюби в него още отначало.
А може би Лаура обича Итън, именно защото е призрак. Кой знае?
Итън обича Лаура. - И Лаура обича Итън.
За първи път, докато гледам филм с момиче,
запомням имената на главните герои. Гледане на филм с момиче: Успешно.
Полунощ е. Честит рожден ден!
Благодаря.
Аз ли бях първият, който ти честити?
Твърде мейнстрийм звучиш, но няма проблем. Харесва ми.
Ще се видим утре. Ще те взема.
Всичко вървеше добре… до следващата сутрин.
Нека спрем да се виждаме.
Никой не дъвче до него. Защо носи слушалки?
Нямам представа.
Времето днес е хубаво, нали?
Какво ти е?
Толкова ли съм страшен?
Не.
Освен когато не се превръщаш в Хълк и не рушиш саксии.
Искам да съм нормален като другите.
Че какво ти е на теб?
Мамка му!
Какво да правя сега?
Ей, малкия! - Какво?
Мама каза да не говоря с непознати. - Ще ти купя сладолед.
Добре. Яж, така че да те чувам.
Колкото можеш по-шумно.
Шишко, кой те научи да ядеш така просташки?
Тия два сладоледа няма да ти помогнат да отслабнеш.
Трябва повече зеленчуци да ядеш.
Ти! - Ти защо си тук толкова рано?
Какво ти става, Ти? - Защо повтаряш името ми?
Да не би да го забравя ли? Името ми е Тииии!
Ти няма ли да спреш?
Много ти благодаря.
Извинявай. Уплаших ли те? - О, и още как!
Мога да ти взема още един. - Не, благодаря. Не искам.
Сладко дете си всъщност. И аз бях пълничък.
Чаровно закръглен.
Върви вкъщи при мама.
О, не… Саундлаб…
И на статуса й пише:
"Мъжете, които се държат грубо с жени и деца, не са джентълмени."
Можем ли да избираме от какво да се страхуваме?
И аз не искам да ме е шубе от красиви жени.
Не ги ли харесват всички? - Така е.
Честно ли…
просто ми се ще да мога да ям като нормалните хора.
Винаги съм се хранил сам.
Самотно е.
Разбирам те, приятел.
Защо не ми каза?
Мислех си, че ако обичам някого,
любовта ще ми помогне да преодолея страха си.
Не ме обичаш достатъчно, може би.
Какво не е наред? Защо не ми каза?
Дойдох да ти върна лъка.
Предполагам, затова ми сервира конге онази вечер.
Съжалявам.
Мислех си, че ако обичам някого,
любовта ще ми помогне да преодолея страха си.
Изглежда, не помогна.
Или не ме обичаш достатъчно.
Нека разберем.
Ти, започвам! - Окей!
1, 2, 3!
Саундлаб… Саундлаб ми мисли доброто.
Саундлаб иска да ми помогне.
Саундлаб иска да се отърва от тази болест.
Никой не може да ми помогне!
Добре ли си? - Да, добре съм.
Да продължим. Не спирай да дъвчеш.
Не, не искам.
Не може само ти да се мъчиш заради мен.
Редно е и аз да огранича звуците, които мразиш.
Какво ще кажеш да измисля рецепта за не хрупкави пуканки?
Меки пуканки?
Но първи да изчистим тези.
Не искаме Уати да ни убие, когато се върне.
Саундлаб…
Дълго ли ме чака? Извинявай.
Няма проблем.
Да идем да хапнем…
сладолед. - Сладолед?
Окей, няма да е толкова звучно.
Това изпуснах онзи ден в канализацията.
Лък за виолончело!
С моето име?
Вече няма да ти заемам своя.
Тотално мейнстрийм. - Разбира се.
Имам и още нещо.
Какво?
"Честит рожден ден!
Това са билетите от първия ни филм…
и безплатни доживотни купони за въздушни пуканки."
Сладко. - Харесват ли ти?
Мисля да използвам един от тези.
Сега? - Да.
Няма да изчакаш втория ни филм? - Искам сега.
Добре.
Там ли са вече?
Чувствам се прекрасно.
Няма ли да ги споделиш с мен? - Щом искаш.
Сладки са.
Вкусно, нали?
Сякаш ми заседна на гърлото. - Много ядохме. Гърлото ми пресъхна.
Подготвил съм се за това.
Ето.
Ще те освежи.
Не се тревожи, взех и за себе си.
Ти, вътре има дъвчащи топченца.
Няма ли да е проблем за теб?
Да пробваме и ще видим.
Сигурен ли си? - Давай.
Не зная дали тази любов ще ми помогне да преодолея страха си.
Но поне има някой, който ще извърви пътя заедно с мен.
Целувка с любимата: Успешна.
Тидет! Тидет! Тидет!
Дребен, помогни ми! Дребен!
Дребен, събуди се! Дребен!
Видях… Видях сянка.
Да не си сънувал?
Да проверим навън, ако не ми вярваш!
Ябълки. - Хрупкави или меки?
Хрупкави, разбира се.
Колко нещо изяде!
Ще се върна късно. - Баща ми е в града.
Имам репетиция. Може би ще спя в университета.
Не! Не мога да спя сам!
Страхът ти почва да става всеобщ проблем.
Събери си багажа и напусни къщата.
Благодарим ви, че гледахте с нас! www.easternspirit.org
Превод: HikariDu
Eastern Spirit ® 2020