~subsunacs.net~
Нищо не трае вечно.
Звездите...
дърветата...
животните...
хората.
Дори ѝ боговете.
Всяко нещо си има край.
Вълкът ще дойде.
И ще изгори света.
Вълкът ще погълне луната.
Ще изяде и слънцето.
Той ще погълне всичко. Всичко, което някога е съществувало.
Но не трябва да се страхувате от това.
Всяко нещо си има начало и край.
Значи вълкът е спасил Ромул и Рем?
Точно така Арминий.
Но баща ми винаги ни казваше, че вълкът ще унищожи света.
Баща ти не е знаел добре.
Вълкът не може да унищожи света.
Само римската армия може.
ВАРВАРИ "На върхът на острието"
Всемогъщи Марс... моля те дай ми своята благословия.
Дай ми сили да изпълня дълга си.
Боговете няма да ти помогнат с тази мисия.
Аз и моите хора ще дойдем с теб.
Имам свой хора.
Заповед на Вар. Не трябва да се връщаме без главата на Фолквин забита на копие.
Ще намерим копелето, не се тревожи.
Тези варвари
биха продали собствените си майки за да спасят кожите си.
Напълно бях забравил.
Някога си бил един от тях, нали така?
Какво е да се върнеш отново във тези мръсни, мразовити гори?
Много ли ти липсваше тази дупка?
Обратно в строя, центурион Метелус.
Трябва да ги погребем.
Римляните ги няма. Ти отговаряш сега.
Ще останат там.
Това са Ида и Виборг.
Те са семейството на първия ти мечоносец.
Напусни.
За коя се мислиш?
Махай се!
Изчезвайте всички! Махайте се!
Глухи ли сте? Разкарайте се!
Ако не беше ти, Арминий щеше да лежи мъртъв на мегдана на селото.
Казвам ти, следващия път, когато видя този римски плъх...
Следващия път, лично ще му отсека главата.
Защо не потърсим съюзници?
И да отмъстим?
Римляните обезглавиха чичо ми...
Бруктерите винаги са ги мразили.
Той беше старият вожд на племето.
Наследникът на чичо ми като вожд на бруктерите...
е братовчед на майка ми.
Сложно е.
Баща ми е херуск, а майка ми е от бруктерите.
Често се чувствам като пътешественик между два свята.
Имам предвид, когато воюваме срещу тях.
Заседнал съм по средата.
Питам се, "Кой е моят вожд? "
"Чий череп трябва да строша?"
- Понякога е объркващо. - Тихо.
- Разбирам, че не ти се слуша... - Запази тишина.
Някой идва.
Не се приближавайте.
На страна. Нито крачка повече.
Не може да останат така.
Свалете ги.
Свалете ги! Свалете ги, по дяволите!
Чувате ли ме?
Помогнете ѝ!
Дай на мен.
Остави ги да го направят.
Римляни!
Това ще е смъртната му присъда.
Спрете!
Все още ли мислиш, че си на правилната страна?
- Попитай ги! Попитай ги дали са съгласни! - Туснелда.
Не! Нека чуем какво ще каже.
- Замълчи. - Остави я.
Кой заповяда това?
Пита кой е наредил това.
Аз.
Аз бях.
Аз им наредих да го направят.
Кажи ми, Арминий,
какви сме ние, ако не можем да им дадем заслужена почит и да ги погребем?
Предупредих ги да не нарушават заповедта на Вар, но те вече...
Свалете всички и ги погребете.
Господарю, имаше ясни заповеди от управителя Вар...
да не се премахват кръстовете.
Сегест.
Ти ще им помогнеш.
Започвай.
Захващай се на работа.
Имаш очите на майка си.
А ти си този откраднал римския орел, нали така?
Искам да ни разкажете историята.
Може да останете тук за през нощта.
Мислиш ме за ужасна.
И баща ти за предател.
Но без него щяхме да се сме част от простолюдието.
Когато трябваше да се омъжа за него го мразех.
И това е нормално нещо.
Ние сме жени, Туснелда.
Когато обичаш някого, и загърбиш всичко останало...
накрая оставаш разочарована.
Само когато мразиш...
се научаваш как да получиш това което искаш.
Значи знаеш какво искам.
Умна си.
Може да принадлежиш на велико племе.
Които ще лежат в краката ти.
Със съпруг, който...
може да контролираш.
Защо продължаваш да държиш на този мърляв мечоносец,
който е обречен да умре?
Благодаря ти, Ари.
Къде е Фолквин?
Ако знаеш, кажи ми.
Не знам.
Арминий...
той страда достатъчно.
Умолявам те...
пощади го.
Трябва да взема главата му,
или всички останали ще се търкалят мъртви из селото.
Винаги си действал...
в интерес на племето.
Така е.
И?
Виж ме само.
Взехме проклетият им орел. След това ни обкръжиха легионери...
всички бяха насочили своя пилум(копие)* към гърдите ни. Всички.
Ти дори не беше там, Берулф.
Бях там.
Бях там духом.
Всички бяхме там.
Дори мъртвите. Даже и боговете.
Ами жената войн?
Туснелда?
Туснелда.
Чух, че планът е бил неин да се открадне орела.
Туснелда е истински войн.
О, да.
Туснелда има дар.
Тя е свързана с боговете.
Да не казваш, че е оракул?
Да.
Да. Познавам Туснелда от дете.
Този път стигнаха прекалено далече.
Те не просто искат да ни казват как да живеем.
Сега пък ни казват ѝ как да умираме.
Може да останеш при нас колкото искаш.
Първо ги заклаха.
- Ще се бием с тях. - После ги разпънаха.
С нас ли си?
Все повече и повече такси. Все повече и повече пари за данъци.
Тогава да си намерим римски черепи за разсичани.
- Дааа! - Дааа!
Никой не те иска тук.
Върви си.
- Те горят! Те горят! - Ансгар!
- Това е позорно! Ансгар! - Те горят!
Горят!
- Достатъчно! - Горят!
Горят!
Вълкът идва.
- Бруктери? - Да.
Вълкът идва.
- Фолквин е при нас. - Фолквин? Сигурен ли си?
- Да, в селото е. - Заведи ни там.
На конете!
Къде отиваш?
Все още си моя дъщеря!
Защо ми причиняваш това?
Ще дойдеш на себе си.
И ще се омъжиш за Хадган.
Надявам се петте коня да те направят щастлив.
Вратата. Ейгил.
Вратата.
Богове.
През задната врата! Да се махаме от тук!
Бързо.
Берулф!
Фолквин, да се махаме! Навън!
Хайде!
Вървете, тръгвайте!
Вървете!
Благодаря ти.
- Хайде, Берулф! - Не мога!
Трябва да се сбогувам със семейството.
Хайде. Бягай.
Ти ги предаде.
Рим ще ни плати добре.
Те бяха твой гости.
А Туснелда е свързана с боговете.
Ако вярваш, че ще бъдеш по-добър вожд от мен...
сега е момента да го кажеш.
Не бихме оставили едно животно да страда...
Ако обичаш Ансгар, трябва да го избавиш от мъките му.
Тогава аз ще го направя.
На къде тръгнаха?
Ансгар.
Ансгар!
Пусни ме.
Татко!
Татко, пусни ме!
Отвържи ме! Моля те!
Освободи ме веднага!
Обичаш да си играеш на "вълкът идва," нали?
Тогава си затвори очите.
Ще започнем след малко.
Вълкът идва.
- Вълкът идва. - Още не, дребосъче.
Още не.
Започни.
Вълкът идва.
Ансгар!
Играта свърши.
Приключихме с играта.
Той вече е мъртъв.
Щях да направя това, което вече е сторено.
Проклинам те за това!
Къде е булката ми?
Туснелда!
Трябва да побързаш. Фолквин те чака.
Не може да го вземеш с теб.
Остави го на мен.
Ела тук.
Ела при мен.
Ела при мен, ела.
Скъпо малко съкровище на боговете.
Аз ще се погрижа за теб.
Къде е Фолквин?
- Фолквин.
Никой смъртен не се е връщал от Черната земя.
Може би е прав.
Това е страната на живите мъртъвци.
Ние сме точно такива.
Боговете от подземния свят ще дойдат за нас.
Казвам: „Майната им на боговете от подземния свят“.
Никой няма да ни последва тук.
Поне такъв със здрав разум.
Къде е Луко?
Където му е мястото.
Обратно вкъщи.
Дължиш ми една невеста.
Не ти дължа нищо.
Къде е тя?
Тя не ме се подчинява, приятелю.
Тръгна си.
Моля разберете ни Хадган.
Бихме се радвали да ви я дадем...
но не можем.
Всеки ще разбере колко струва твоята дума Сегест. Всеки.
Булка или пет кобили.
Бих толкова път. Няма да си тръгна с празни ръце.
Опасявам се, че трябва да го направиш. Няма да получиш нищо от мен.
Ще се върна да взема това, което по право ми принадлежи.
Не изпълни заповедите на Вар.
Не съм длъжен да ти давам обяснения, центурионе.
Тази кочина ми напомня за Панония.
В коя част беше в Панония?
15-ти легион, командван от Тиберий.
Префект на спомагателните германски войски.
Участвал си при Сирмиум?
Не можехме нито да напреднем, нито да отстъпим.
Бяхме в капан между планината и проклетото блато.
Тогава твоята кавалерия ни се притече на помощ.
По-силни и от Херкулес, братко!
Може би не си толкова безполезен, за колкото те мислех.
Това е моят сувенир от панонска стомана.
Трябваше да ме носят два месеца до тоалетната.
Ако си ги познавал добре, трябваше да ги погребеш.
Нищо, че бяха варвари.
Господарю, заловихме този варварин.
Пуснете го.
Изправи се.
Как се казваш?
Луко, от рода на Дарид.
Не се бой.
Познавах баща ти.
Позна ли ме?
Ела тук. Да седнем край огъня.
Богове, моля ви да отмъстите за моето семейство.
Вие сте по-могъщи от горските нимфи.
Покажете ми вашата сила.
Нека Вар и всеки които марширува под флага му
напои земята ни със своята кръв.
Червата и вътрешностите им да наторят нашите ниви,
а черепите им да украсят клоните на дърветата.
Ще принеса в жертва най-ценното за мен.
Моето първородно дете.
Сега ми кажи, къде мога да намеря Фолквин?
Не знам.
Да, разбира се. Защо иначе би бил тук,
толкова далеч от земите на херуските, съм самичка?
Не мога.
Трябва да ми кажеш...
или ще те убият.
Искам да ти помогна.
Това... Това е земя на мъртвите.
Никой... никой не бива да ходи там.
Там бродят мъртвите.
Черната земя?
Там ли се крие Фолквин?
Просто искам да се прибера у дома. Моля ви. Моля ви.
Искам да си ида вкъщи.
- Какво е... - "Черната земя"?
Знаеш ли къде е?
Можеш ли да ни заведеш там?
Защо го направи?
Ще цитирам Юлий Цезар...
"Одобрявам измяната...но не и изменниците."
Бързо по конете!
Тръгваме незабавно.
Знаете ли какво ще направя, когато се прибера?
Ще се изкъпеш?
Ще се оженя за сестра ти.
Само в мечтите ти, приятелю.
Точно там се намира.
Ще ме дари с много деца. С цяла купчина деца.
Ще станеш вуйчо.
Вуйчо Ейгил.
Майтапиш ли се?
И те ще се гордеят с баща си.
Защото се е борил за тяхната свобо...
- Хано! - Римляни!
Довърши го.
Превод и субтитри: Мартин Иванов ~ BIGgame ~