Казвам се Крейг Картън. Преживял съм
най-публичното, ожесточено и самопричинено падение от върха.
Бях единият от водещите на "Бумър и Картън" -
едно от най-успешните спортни радиошоута в Америка.
Сам си пробих пътя до върха. Десет години имах работата мечта,
но тя все не ми стигаше, не ме правеше щастлив,
не можеше да прогони демоните, преследващи ме още от детството.
Имах всичко - кариерата, прекрасна къща сред природата.
Изкарвах по над 2 милиона долара годишно. И сега всичко изчезна.
Нараних дълбоко жена си и децата си.
А бях обещал да ги предпазя от прожектора, който е върху мен.
Но ще ви разкажа историята как моята глупост,
лоши решения и тайна зависимост ми костваха всичко.
Включително единственото, което приемах наготово. Свободата ми.
НЕПРЕДСКАЗУЕМИЯТ: ПАДЕНИЕТО НА ЕДНО КРЕЧЕТАЛО
субтитри от YavkA.net
Лявата лента в северна посока на "Крос Айлънд" е затворена.
Офертата важи до 29 март.
Страхотни оферти за всичко, от самолетни билети до хотели.
Тук са Бумър Есайасън и Крейг Картън по Дабъл Ю Еф Ен.
Добре дошли!
Бумър Есайасън и Крейг Картън по Дабъл Ю Еф Ен, по целия свят.
На 4 септември 2007 г. се излъчи първото шоу на Бумър и Картън.
Десет години по-късно то беше най-слушаното сутрешно шоу
в Ню Йорк и цяла Америка.
Какво правя с живота си?
Бумър и Картън станаха сензация.
Бумър беше голямото име, но Картън имаше уменията.
Той притежаваше магия. Понякога малко прекаляваше,
но наистина можеше да направи шоу от нищото.
Правим си типична мъжка терапия -
ексфолиращи маски с краставици на очите
и правим разбор на футболни мачове. Дайте газ!
Не съм срещал друг като него в живота си.
Беше като кръстоска между марсианец и Дон Рикълс.
Леброн Джеймс е левак, голяма мърда, едно голямо нищо.
В 6 ч., щом пуснеха музиката и светнеше лампата,
нещо го превземаше - като прилив на енергия,
на страст към това, което върши.
Успях!
Сред сутрешните спортни водещи го слагам начело в списъка.
Дори не сещам кой би го доближил за второ място.
Джери, добро утро, как си, приятел?
Крейг, не губи чувството си за хумор.
Няма, нали се гледам гол.
Крейг идваше от традиция на скандални водещи.
Обичаше да представя себе си като задник.
Будеше реакция, независимо какво си мислиш за него.
Или искаш да замериш радиото, или да си част от тайфата му.
Връзката с него наистина беше "любов или омраза".
Ако искаш да се включиш, страхотно,
но не днес, защото много хора искат да дрънкат и ме отегчавате.
Имаше волята да прави просто скандални неща.
Пресече моста Бруклин по впити бански
с пъхната наденица отпред.
За какво говорим?
Този бизнес е гонитба на рейтинг и приходи,
а Крейг Картън доказа, че може да докара и двете.
6,03 ч., добро утро на всички.
Бумър Есайасън, Крейг Картън по Дабъл Ю Еф Ен.
Както си се будите тази сутрин, "Ню Йорк Джетс" бяха отрязани
от плейофите.
Какво още ви трябва да видите, за да загреете,
че Майк Уудсън не става за треньор?
По радиото имам голяма уста. Шумен и противен съм.
Необуздан и успешен.
И го хвърлям право в лицето на всеки,
защото такъв тип беше моето шоу.
Имаш 500 други избора по радиото и познай какво правиш.
Слушаш ме, защото не можеш да живееш без мен.
Ефирната личност на Крейг е просто роля.
Много шлифована и добре отрепетирана роля.
Беше смешен, заядлив, беше до шия в шоуто.
Но в края на деня, когато шоуто свърши,
ставаше един от най-милите хора, които би искал да срещнеш.
Има много различни ъгли към този човек.
От една страна Крейг е замислен, мил, много плах и срамежлив.
От другата страна е Картън.
Трябва да слушаш с ушите си, не с тлъстото си лице.
Той е пълен задник.
Извън ефир е любезен, щедър.
Вълнуваше се от благотворителни каузи.
За пожарната, полицията, спешните екипи на 11 септември.
Вие сте смелите мъже и жени, които реагираха първи,
и ние сме ви длъжници.
Съчувстваше на деца, които са неразбрани,
защото май така е виждал и себе си в детството.
Като кажа "лагер", вие викате "Картън".
Лагер. - Картън!
Обичам Крейг, дължа му много за нашия успех в радиото.
Бяхме отбор. Държахме света за топките.
Бяхме изградили марка и тя беше невероятно популярна.
А той се плъзна по нанадолното, или както и да го наречем,
и съсипа всичко, което имахме.
6 юли 2019 г., ден 20.
Това е първият ми месец в затвора
и пиша този дневник като част от терапията.
Просто редови затворник съм
и всичките ми притежания се събират в тази килия.
Обядът е в 10 ч. сутринта, а вечерята - в 15 ч. следобед.
Всяко ядене изглежда е гарнирано с ориз и фасул.
Една грешна стъпка, и те пращат в "дупката" -
единичен изолатор в голямата съседна сграда.
"Луисбърг" е прочут затвор.
Тук са лежали Джими Хофа и Джон Готи.
Още от дете най-много се боях да не ме хвърлят в затвора.
Баща ми веднъж ме заключи в килията на полицейския участък
за няколко минути. Беше само шега.
Но това тук е съвсем истинско.
Ню Рошел, Ню Йорк 70-те
Погледнато отвън,
бяхме много типично семейство от средната класа.
Имах по-голям брат и по-малка сестра.
Баща ми се казваше Пол, беше хирург ортопед
и имаше много малък кабинет в Йонкърс, Ню Йорк.
Майка ми се казва Боби.
Беше медсестра и после стана брокер.
Бях добър спортист,
имах и група от 5-6 приятели.
Правехме нормалните неща за деца през 70-те и 80-те -
да играем навън, колкото се може повече.
В петъчните вечери играехме карти.
Имах "Интеливижън" -
конзола за игри, в която имаше блекджак и крапс.
Обърнах я на казино в хола ни.
Всичко свърши, когато у нас дойде бащата на едно дете,
почука и каза: "С цялото ми уважение,
бихте ли надзърнали в задния двор? Колелото на сина ми е там".
Защо е тук колелото на сина ви?
Изгубил го е от вашия син на блекджак.
По онова време бях в прогимназията.
Сега знам, че родителите ми ме обичат, но така и не го казваха.
Моят глас нямаше значение. Затова все се борех за одобрение.
Израснах със защитна реакция към емоциите си.
Също така криех травма от детството си.
Имах психоемоционални демони. Всичко идваше от тайни,
които не бях споделил с никого.
Развих лоши навици, опитвайки се да преживея това.
Живот, пълен с тайни и лъжи. Тази самозащита
беше моето единствено спасение.
Правя го и до ден днешен.
Когато на 18 г. напуснах дома, отидох в колежа "Сиракюз".
Записах се там през есента на 1987 г.
Основна специалност: тв и радиожурналистика.
Добър вечер, това е "Спортът днес", аз съм Крейг Картън.
Сега ще погледнем как се справят "Селтикс" без Бърд.
Имах много малко опит.
Затова се потопих изцяло в радиото.
И се влюбих в него.
Радиото ми позволи да бъда какъвто си пожелая.
Даде ми изразно средство, позволи да съм мнителен,
буен, гръмогласен, самоуверен.
Всички онези неща, които не бях в отношенията си с хората.
Така че можех да създам своя ефирна версия, която харесвах.
Като включиш микрофона пред устата ми,
просто можех да го правя. И го правех.
Дабъл Ю Джи Ар с Крейг Картън.
Да, уикендът се върна.
Остава ни по-малко от половин час в "Спортна линия" и...
... до 7 ч. с Крейг Картън...
Спортно радио 610 Дабъл Ю Ай Пи, имаме много за вас тази сутрин.
Радиото е, Денвър, вие сте в ефир.
Търсим гъст храсталак. Чудех се дали вие имате.
Това шега ли е? - Не, търсим храсталак.
Казва се "радиошоу". Винаги съм го виждал така - като "шоу".
Затова изнасям представление.
Има ли по-слаба игра от това? Летаргични, жалки.
Ако имах речник, щях да ви дам още 10 думи, за да опиша
как играха вчера "Кавалиърс".
Исках да съм пичът, който има топките да каже онова,
което повечето хора си мислят, без да се бои от последиците.
Той показа на всеки пазар, където е бил, че държи рейтинг,
натиска бутони, провокира заглавия.
Публиката или го обича, или го мрази,
но не може да му устои.
Това снимка на дъщеря ви ли е? Леле, не е красива дъщеря.
Получих имейл, че сутрешното шоу на Дабъл Ю Ен И Дабъл Ю
е уволнило един от водещите. И ме взеха след само две демошоута.
Това е "Спортният спец", тук сме, в Ню Йорк.
Станах сутрешният водещ
в града, в който съм израснал. Бяхме заедно със Сид Розенбърг.
Сприятелихме, и то много бързо.
Той нямаше нищо против да е втора цигулка.
Аз току-що дойдох, а ти си отдавна, Сид.
Ти си главният водещ. Важната клечка.
Имам нов слоган: "Един спортен гуру и един идиот".
Че защо ще наричаш Сид "спортен идиот"?
Не е за Сид, имах предвид Крейг.
Той се съгласи да е в сянка, докато един понеделника сутринта
не видях Крейг, седнал в стола на главния водещ.
Той беше по-големият талант. Трябваше да е на този стол.
Но щом си дошъл преди месец или два
с подвита опашка и топките ти са де факто в устата ти,
благодари на Бог за тази работа, но не сядай на стола на шефа.
Излишно е да казвам, че от този понеделник започнаха
дълги години на взаимна омраза.
През декември 2001 г. казаха:
"Не те уволняваме, но няма и да подновим договора ти".
Влязох в шоу, което е на последно място, и така и го напуснах.
През май 2002 г. започнах следобедно шоу в Ню Джързи.
234. "Джързи пичовете", Крейг Картън с Рей Роси.
Той беше един от "Джързи пичовете" на честота 101.5.
Крейг беше следобеден водещ,
а аз по онова време бях федерален прокурор.
Така се запознахме и станахме приятели.
Публично се замесвам в много каши.
Но винаги съм го виждал като нещо хубаво.
Вместо Западна Вирджиния, знаете ли какво бяха написали?
Западна Вагина.
Много бързо стана най-слушаното следобедно шоу в Америка.
Имах най-доброто място в залата.
На първия ред, отзад, гледах как става всичко.
Той дърпаше завесата смело. Не се боеше да ви уличи,
не се страхуваше да ви предизвика.
Истинският въпрос беше дали ефирната му разюзданост
ще възпре някоя по-голяма верига
от риска да го вземе?
Седях си там един ден и Дон Аймъс изломоти думите
"чорлави афрокурвета". Тези думи промениха живота ми.
Недодялани момичета от "Рутгерс". Леле, имат и татуировки.
Чорлави афрокурвета.
Дон Аймъс беше отстранен и после уволнен
за казаното по адрес на баскетболния отбор на "Рутгерс".
"Аймъс сутринта" беше легендарно шоу,
което помогна за самото създаване на Дабъл Ю Еф Ен -
най-важната станция за спортни коментари в страната.
Дабъл Ю Еф Ен, Спортно радио 66.
Свалянето на Аймъс от ефир
беше огромен удар. В рейтинг, но също и в приходи.
Абсолютно всеки в бранша искаше тази работа,
защото тя е най-добрата платформа в радиобизнеса.
Опитах с Джим Креймър, с Лу Добс,
пробвах Джо Скарбъроу, братята Макенроу.
Събрах Бумър Есайасън с Моника Краули.
Мислех, че шоуто е малко прекалено политическо,
и казах: "Не искам да поемаме в тази посока".
Обадиха ми се.
Питаха дали ме интересува сутрешното шоу на Дабъл Ю Еф Ен.
С Крейг говорихме много за късата каишка, която този договор
му връзва.
Ако той направеше каквото и да е, което те считат за спорно
или безвкусно, могат да го уволнят незабавно.
И аз му казах:
"Мисля, че това е единственият договор, който ще подпишеш.
На твое място бих подписал и бих се държал прилично".
Искаха да имам партньор водещ. Питах: "Кой?".
И те викат: "Нюйоркчани го обичат, бил е куотърбек,
блондин е и е играл в Ню Йорк".
Казах: "Супер, Фил Симс. Ще е суперпартньор".
А те викат: "Не, този не е печелил Супербоул".
Винаги казвам тази шега. "Мамка му, значи е Бумър."
Споменах на Бумър и той не искаше да има нищо общо с Крейг.
Казах му: "Бумър, той наистина е талантлив.
Може да сте добра смес, струва си да се пробва".
Срещнахме се в "Бруклин Дайнър" за първи път.
И той каза... - Дай да видим какво ще стане.
6,06 ч., тук е Дабъл Ю Еф Ен. Добре дошли в първото издание
на "Бумър и Картън шоу". Бумър Есайасън и Крейг Картън.
Приятел, как си днес? - Буден и свеж съм, Крейг.
Радвам се да те видя.
Когато пуснаха Бумър и Картън,
не знаеха дали те ще могат да заместят Аймъс.
А те станаха хит номер едно.
Всеки, който слуша това шоу, всичките 3,7 милиона...
Бумър знаеше всичко за спорта. А знаех, че Крейг е забавен.
Никой не се кълнеше в тях.
Но след три години и половина
те доминираха в радиоефира с шеги за сополи.
Той можеше да изкаже безумни мнения с напълно спокойно лице.
Джуджета, това е моят отговор.
Събираш ги и даваш на всяко джудже в трите околни щата
безплатен билет за мача.
Единствено се притеснявах,
когато понякога правеха тъй наречените "пръдливи шеги".
Така си е. Имах газове.
Не ми трябват пет минути пърдене в ефир.
Имаше и телизионно излъчване, а да си в Си Би Ес Спорт
и също в мрежата на Ем Ес Джи ти дава по-мащабно усещане.
Бях много добър в създаването на завладяващо съдържание
и слушателите, дори да не ме харесваха,
не искаха да пропуснат какво ще кажа след малко.
Искам секс с Марк Санчес,
докато Рекс Райън ми гъделичка стъпалата.
Той беше смахнат радиоводещ с безумни идеи.
До него имаш разумен спортист, който сякаш казва:
"Вижте го този идиот".
Ще ги пусна в купата "Стенли". Сега си вземи бонбонче.
Гари Бетман сега се поти. - Искаш аз ли да го изям?
Той знаеше какво прави, беше подстрекателят.
И аз знаех, че трябва да бъда по-големият, зрял брат,
който реагира на лудориите му.
Не може всички да сме със загащени ризи
и джинси, вдигнати до зърната, Бумър.
Все някой трябва да е лежерен и отпуснат.
Въпреки че Бумър беше куотърбек на терена,
Крейг беше куотърбекът в радиото.
Имам много да кажа по темата. - И миналата седмица имаше.
Трябва да провокираш мислене, да забавляваш,
да си гаден и мил. Трябва да будиш емоции.
Това не се преподава. Крейг си го имаше.
Затвори плювалника.
Решил си да работиш в телевизията, а не си красив.
Той почти имаше нещо от нюха на Тръмп,
какво ще върши работа на екран, пред публика.
Още веднъж. - Добре!
Явно имаше страхотна дарба за радиоводещ.
Ще ви пуснем аудиото от клипа "Фетиш към крака".
Защо? - В 7,10 ч. тази сутрин.
Защото такива неща правим.
Шоуто "Бумър и Картън" беше специално
заради своя най-естествен елемент -
нашата връзка в ефира.
Сложих ти в рамка статията от "Ню Йорк Таймс".
Хубава рамка е.
Когато аз играех в Супербоул,
ти вероятно си играел на "Интеливижън" в стаята си.
По радиото си шут,
но у дома си добър баща. Забележителен баща си.
Ставаше все по-добре от година на година.
Колкото по-близки си ставаха, толкова по-добро беше шоуто.
Той караше Бумър да се смее много повече.
Бумър понякога седеше така, с кръстосани ръце,
само слушаше какво дрънка Крейг и се смееше.
Името ти е Пунто.
Бумър носи цяло пижамено боди и много му отива.
Да видим какво имаш там. Да!
Виждал съм хора, известни в нещо друго, извън радиото,
които идват в радиото и не обичат да ги подиграваш.
Изнамерих...
Но Бумър приемаше шегите.
Красавец.
Маслен портрет на Бумър Есайасън, който той си пази у дома.
Най-големият ми подарък към него беше да го очовеча.
Превърнах Бумър Есайасън в истински човек
със семейство и куче;
който обува гащите си като всички нас.
А най-големият негов подарък към мен
беше да приеме моята визия за успешно шоу.
Нереално е, че аз водя сутрешното шоу,
което толкова години Аймъс водеше с такъв успех.
И го правим всеки божи ден.
Плащат ми прекалено, освен ако не са тук. Тогава е мизерно.
Исках да докажа, че всички грешат, като казват, че не мога
да преуспея на голям пазар.
Отмъстителен съм. И до днес доказването, че са грешили,
е много важно за мен. Това ме движи в живота.
Затвор "Луисбърг" 23 август 2019 г.
Ден 68.
Един казва, че бил от мафията.
Опитва се да говори нахакано и пуска италиански фрази.
Един друг наистина е мафиот и звъннал да го провери.
Оказало се, че е въздух под налягане.
Лепнали му незабравимия прякор Ментето Сопрано.
Неотдавна организирах
голям благотворителен софтбол мач на "Янки Стейдиъм".
А сега "Янките" ме избраха за затворническата софтбол лига.
Играчите се псуват, има лични вражди.
Всичко е гордост и его. Затова не казвам нищо.
Чувствам, че животът ме подминава, докато съм вътре.
Искам да крещя и да избухвам, всеки ден е като маратон.
Дните ми бяха изпълнени с шоуто и планиране на нови проекти.
А сега ходя по 4 км, чета и се уча да плета на две куки.
Плетката на истинския мъж. Това си повтарям.
Нека те питам нещо.
Как избираме залога, на една селекция, нали?
Срещу спреда. - Срещу спреда ли?
Трябва да е срещу спреда.
Как залагаш без спред?
Аз да не съм 5-годишен?
Мисля, че "Каубойс" ще спечелят. - Ти си идиот.
Залозите бяха голяма част от шоуто.
"Грийн Бей Пакърс" ще бият "Чикаго Беърс"
и също така ми харесва залога "ъндър".
Говорят за мачовете и на кого да заложиш тук и там.
Можеш да си върнеш двата бона
и аз ще ги удвоя, като ти дам още 2000.
Хазартът винаги е бил част от живота ми.
Залагането винаги ме е привличало, наслаждавах му се, харесвах го.
Този екшън, енергията в залата.
Като дете бях добър на карти.
Но по-късно в живота правех предимно спортни залози.
Най-големият ми залог вероятно е бил хилядарка.
Много години по-късно са запалих яко по блекджака.
Увлечението на Крейг по хазарта не беше тайна за мен.
Дори като бяхме на 101.5, с "Джързи пичовете",
ние висяхме в Атлантик Сити.
Масите варираха от 10 до 200 долара на ръка.
Дори по онова време той си беше социална пеперуда,
хвъркаше от маса на маса, забавляваше се с хазарта.
Към 2013-2014 г. вече играех повече блекджак.
Мислех си, че ако имам дисциплината на брокер
и го приемам като професия,
ще мога да вадя добра печалба.
Той можеше да играе по две, понякога три ръце наведнъж,
без да мигне. Аз съм играл блекджак, обичам да играя блекджак.
Но ми е трудно дори с една ръка.
Бил съм около тях няколко пъти, когато той спечели много пари.
Почнах да си мисля: "Той се е ориентирал,
а защо аз не мога? Изглежда ми като чудесен допълнителен доход".
Като стане дума за хазарт, се мислех за най-добрия.
Мислех си, че няма казино, което да ме бие.
Самоувереността, че съм върхът, че ще спечеля,
се просмуква в егото.
Добиваш арогантност.
Винаги съм го сравнявал с Тайгър Уудс на голфигрището
и Майкъл Джордън на баскетболния подиум.
Щом стъпят на терена, нищо друго няма значение.
И аз така, щом седна на масата за блекджак, нищо няма значение.
Не съм хазартен играч, но с Крейг веднъж седнахме на блекджак маса
и след около 20 ръце бях спечелил 3500 долара.
Казах: "Край, тръгвам си.
Взех 3500 долара, добре съм".
"Не, трябва да останеш!" Викам: "Не, тръгвам".
Като се замислим за разликата между мен и Крейг
относно хазарта, ето я пред вас.
Аз си тръгнах, а той остана.
По-късно дойде онзи залог в "Боргата",
защото той сякаш имаше да ми доказва нещо.
Правехме шоу в хотел "Боргата" в Атлантик Сити.
Веднъж годишно ходехме и предавахме шоуто оттам.
По някакъв странен начин това се случи изведнъж.
Прочутият случай "Залогът на Бумър".
Ако ми покажеш как да спечеля малко пари...
Ето какво ще направя за теб в "Боргата". Трябва сляпо да вярваш.
Той беше в такава победна серия, нахакан и уверен
с печалбите си на блекджак.
Крейг изтърси в ефир, че ще удвои парите на Бумър.
Говорех колко велик играч е
и че може да вземе 10 000 от моите пари,
и да ги удвои.
Казах: "Наистина ли можеш да удвоиш парите ми?".
Подстрекавах го все повече
и той продължи да повтаря: "Да, мога да удвоя парите ти".
Ами ако ти дам 10 бона?
Ако ми дадеш 10 бона ли? Гарантирам ти 25 000.
Играя.
Да гарантираш печалба, е глупаво.
Но го казах в ефир и той ме предизвика.
Бумър дойде в студиото с 10 000 долара брой
и ги преброи до последната стотачка.
Дадох му 10 бона. Беше щуро радиошоу.
Играеш хазарт в "Боргата", размяташ пари в брой.
Говорихме за това със седмици преди предаването от "Боргата".
Помня, че слушатели звъняха и викаха: "Само така си говорите,
няма да го направите, парите не са истински".
Ал и аз се опитвахме да пресметнем всичко наум
и си викахме: "Как ще проработи всичко това?".
В онази нощ спечелих 80 000 долара, играейки блекджак.
"Бумър и Картън", на живо от "Боргата", в бар Би сме.
В 11 ч. тази сутрин започва
първият турнир "Бумър и Картън" по Тексас Холдем.
Нормално беше за нашето шоу от "Боргата"
да дойдат 100 души да ни гледат в петък сутрин.
Онзи петък може би имаше 1000 души.
Крейг носеше торба с пари, сложи я на бюрото
и я предаде на Бумър. Последва бурна радост.
Дадох му 25-те бона, всички в залата откачиха.
Този облог беше най-готиното нещо и, както се оказа после,
може би най-лошото нещо, което можеше да се случи.
Истинският проблем в "залога Бумър" беше, че аз спечелих.
В резултат почнаха да ми викат "Повелителя на блекджака".
Почнаха да ми звънят в ефир: "Нека дам 10 бона на Крейг".
Затварях им и прекъсвах отворената линия,
защото ми се виждаше глупаво.
Защо ще вземе 10 000 долара от случаен човек
и ще обещае да ги удвои? Няма капка смисъл.
Започнаха да ме обсаждат мнозина от този тип хора,
дето бяха чули за облога, знаеха, че съм го изплатил,
и се интересуваха дали не искам да правя бизнес с тях.
"Крейг, ще ти дам 100 000, върни ми 110 другия месец."
Там започна безумието
и май ставаше все по-лошо и по-лошо за него.
Щом хората почнаха да ми дават пари за редовен хазарт,
при това - значителни суми, значи играех ва банк.
Имаше четирима души, двама от тях не бях виждал никога,
които ми отпуснаха заеми за един милион долара.
Имаше моменти, когато срещам приятел на някой ъгъл в Ню Йорк
и той ми подава раница.
А вътре в раницата има един милион долара в брой.
Блекджакът ми стана наркотик.
Играчът на блекджак е като човек, вземащ кокаин.
Трябва да продължиш с дозите, за да поддържаш прилива.
Блекджакът е изключително подобен.
Всеки знаеше, че играя. Всички знаеха, че обичам хазарта.
Но никой не знаеше сумите, с които залагам.
Веднъж спечелих 325 000 долара за около 9 минути.
Две ръце, по 15 000 всяка.
Тоест по 30 000 на всяко раздаване.
Спечелих 325 бона и излязох през вратата, за да ида на работа.
Поисках ли да залагам, се свързвах с един от инвеститорите.
После превеждах парите на казиното.
Нарича се "паричен аванс".
Повечето пъти бях там след работа,
отивах направо след шоуто.
Кой нормален човек решава в 12 ч. на обяд да кара 2,5 часа,
за да играе 1 час блекджак и да кара 2,5 часа обратно?
Помислете, пет часа каране за един час блекджак? Защо?
Когато залагах късно нощем, никой не знаеше. Траех си.
Излизах от апартамента в полунощ,
всички спяха и аз изчезвах.
Качвах се на хеликоптер от Ню Йорк до Атлантик Сити.
Имах превод от 600 000 долара на моя сметка.
И играех от около 1 ч. през нощта до 3,30 ч.
3,30 ч. беше крайната точка, за да мога да се върна
с хеликоптера в града
и да стигна до студиата "Трайбека", където беше Дабъл Ю Еф Ен.
Добро утро на всички.
6,03 ч., Бумър Есайасън и Крейг Картън по Дабъл Ю Еф Ен.
По онова време не осъзнах, че съм зависим.
Наистина обичах да играя.
И се убеждавах сам, че щом правим добро радиошоу
и още сме номер едно, а те не знаят за хазарта,
аз ще си продължавам да играя.
Признавам "Джетс" за едно, май ще започнем с "Джетс".
Извън хазарта винаги бях въвлечен в разни начинания.
Крейг беше от хората, които винаги имат идея,
винаги гонеше следващия голям проект.
Има договор за одеколон.
Договор за одеколон ли? Искам да мириша като Крейги.
Как ще се казва? "Пръдня"?
Чувстваше се истински бизнесмен, а не само радиозвезда.
Имаше милиони такива малки странични проекти.
Родих нова гениална идея този уикенд. "Ташбалсам".
Нещо като интимен дезодорант за мъже, предполагам.
Ал и аз все си мислехме: "Просто си прави шоуто.
Защо са ти всички тези други неща?".
Беше като "сериен предприемач". Имаше неукротим дух.
Очевидно искаше да прави повече от говорене по радиото.
Мисля, че Крейг искаше да се види
като шоузвезда, печелеща по 20 милиона годишно,
искаше да живее в мезонет в Ню Йорк,
децата му да ходят на частно училище,
да има личен шофьор.
В крайна сметка винаги гонеше следващия удар,
следващия голям удар.
Ако бях доволен просто, че съм успешен номер едно в радиото,
нямаше днес да седим тук.
През май 2016 г. основах фирма, наречена "Тиър Уан Тикетс"
за препродажба на концертни билети на вторичния пазар.
Талант в радиото не се равнява на талант в бизнеса.
Мисля, че му беше трудно да проумее това.
Помня, че постоянно му казвах: "Не се главозамайвай,
не се замесвай с погрешните хора".
Той се обгради с чудни другарчета.
Джо Мели, гениален измамник.
Крейг каза: "Той е най-умният човек, когото съм срещал.
Най-умният е, където и да отидем".
Мисля, че беше съблазнен и зашеметен от Мели.
Всеки в този "вторичен пазар" ми се виждаше мошеник.
Щом започнахме да трупаме и продаваме повече билети,
аз се свързах с един хедж фонд,
за да ми дадат личен заем, тъй че да купя още повече билети.
Хедж фондът ми даде 2 милиона за конкретна инвестиция
в закупени билети.
Аз взех 950 000 от тях и ги използвах за хазарт.
Беше едничката, най-голяма грешка в целия ми живот.
Сега е на 2,5.
Шоуто "Бумър и Картън" не одобрява незаконното залагане.
Заложете днес, преди да се качи на 3. Купувайте точки.
Всички го слушахме да говори за това, в ефира и извън него,
каква централна част от живота му е станал хазартът,
в частност блекджакът.
Май беше в Бимини, обади ми се и каза, че спечелил 2 милиона.
Казах му: "Плащаш данъци върху това, нали?".
"Да, трябва да плащам данъци."
Казах: "Задели половината пари за децата си и образованието им.
Не прави нищо глупаво с тях". Няма да забравя този разговор.
След това не чух нищо повече.
Нямах представа по колко залага,
нямах представа откъде взема парите.
Нямах представа, че някой се е свързал с него.
Знаех, че Крейг обича хазарта, защото говореше за това в ефир,
написа го и в книгата си.
Но това не значи, че някой залага милиони долари.
Едва ли е имало човек в радиото, който да е имал представа
колко зле са нещата.
Колко глупави сме били да не видим, че той се разпада?
Бях на ниво, където залагах по 125 000 като начало.
Печелех и губех безобразни суми,
но не се притеснявах. Само исках да играя още повече.
Един инвеститор ми даде половин милион долара.
Очакваше 10 процента печалба.
Всичко останало си беше за мен. Аз бях играчът.
Направих, каквото можах.
Заспал съм на масата по средата на ръката.
Помня, че се събудих и изтърсих: "Хит".
И спечелих ръка от 20 000 долара.
За първите 12 часа имах неговите 550, плюс 1,5 милиона.
Има толкова много случаи, когато дори крупието казва:
"На печалба си, върви си у дома!".
И си излизаш с печалба от 1,5 милиона, която си е за теб.
Аз си излязох с празни ръце.
Загубих спечеления милион и половина,
както и онези 500 000, които той ми беше дал.
Фактически загубих 2 милиона в рамките на 24 часа.
Затова взех личен заем, за да се изплатя на инвеститора.
И тогава наистина започнах да затъвам,
защото вземаш заеми от други хора, за да покриваш дългове.
А тръгнеш ли по този наклон,
той свършва само по един начин. И той не е хубав.
Възприемаме хазарта като забава, риск и несигурност,
защото, технически погледнато, ти рискуваш пари.
Но влезеш ли наистина в хазартната "зона",
усещането е различно.
Нямаше емоция в печалбата,
нямаше и в загубата. Блекджакът стана бягство.
Те казват: "Всичко в живота ми беше така несигурно,
че единственото сигурно място, там, където мога да се успокоя
и да избягам от тревогите, беше хазартът".
Хазартът ми позволяваше да избягам от "демоните".
Чувствах се като в предпазен балон, докато играех.
Самотата е много важна. Комарджиите ми казваха:
"Обичах да се крия по ъглите.
Там се чувствах в безопасност".
Той залагаше на достатъчно високо ниво
и казината изпълняваха желанието му да бъде сам на маса.
Не търсех внимание. Търсех къде да се скрия.
И всяко казино на света ми позволяваше да играя сам,
в пълна изолация.
Те се вълнуват повече от това да стоят в потока на събитията,
в тази постоянна "зона", отколкото от печалбите.
Открих, че единственото в живота, което има бързината на ума ми,
е раздаването на картите.
Запазвах по няколко маси
и проверявах дали тестето е разбъркано, преди да седна.
Не можех да чакам пет минути дилърът да разбърква.
Не го понасях. Струваше ми се, че е вечност.
Когато някой е болен,
затънал е в нещо, което не познаваш напълно,
а ти не можеш да му помогнеш да спре,
у теб също се развива известно чувство на вина.
Аз бях съучастник, както всеки друг.
В един момент жена му ме помоли да не ходя с него.
Помня, че я погледнах в очите и осъзнах:
"Добре, ясно, разбирам те".
Знаех, че Бумър е разтревожен. Ал Дюкс също.
Знам, че имаше и други, които бяха разтревожени.
Говорих с него няколко пъти,
нещо като: "Хей, имаме ли проблем?
Мислиш ли, че имаш нужда от помощ?".
И той постоянно отричаше, че е имало проблем.
Да крия за хазарта ми, беше лесно.
Но тогава започваш да лъжеш за всичко.
При хазарта няма точка на насищане.
С наркотиците стигаш предел, отвъд който ще умреш,
но хазартът е практически неограничен,
така че си представете мащаба.
В един момент всеки свършва парите и тогава,
подобно на къща от карти, всичко се срива.
Затвор "Луисбърг" 12 януари 2020 г.
Ден 210.
Изкарвах милиони.
Сега вземам по 5 долара на месец като учител в затвора.
Но истинската валута тук са марките и кутии със скумрия -
неща, които другите затворници искат.
Купих си някои основни неща, за да си готвя сам.
Най-доброто ми ястие е "рамен ала Картън и Полио" -
пилешки гърди, пуешко и рамен нудъли.
Важно е да разтръскаш пилешкото в празен плик от чипс "Доритос"
за допълнителен аромат.
Денят за посещения е най-хубавият и най-лошият в седмицата.
Живея за посещенията на семейството и приятелите,
но е трудно, като си тръгнат.
Престоят тук прави моите решения и рискове невероятно глупави.
Защо не ми е стигало да съм номер едно в радиото?
Защо семейството ми не е било по-важно от егоистичните страсти?
Опитвам се да разбера какво съм преследвал
и защо преследването е било толкова важно.
Имал съм всяко нещо, което може да желаеш в живота.
Изкарах купища пари.
Имах чудесно семейство, превъзходен апартамент,
но явно живеех два живота.
Един - на приветливия, отворен радиоводещ,
постигнал всичко, което е желаел в живота.
И в същото време си имах вътрешните демони, които ме гонят.
И това се корени в злополучния факт,
че бях сексуално насилен като дете на един летен лагер.
Блудствата продължиха всяка нощ, цели осем седмици.
Аз криех тази тайна през повече от 30 години от живота си.
Още изпитвам срам от нея. Тя ме преследва и тормози.
Така и нямах пълноценен емоционален живот,
защото носех тайната, която ме гложди.
Иска ми се да съм бил достатъчно силен много по-рано в живота си,
за да го кажа на хората. Не можах да го направя.
При първия опит да го изрека написах книгата си "Кречетало"
и му посветих цяла глава.
Издателят "Саймън и Шустър" реши
да не слагам това в книгата,
защото останалото четиво
е весело, забавно, пълно с шеги.
И, за съжаление, аз го махнах от книгата.
Все още я препрочитам понякога.
Просто да чета? - Да.
"Събудих се и то се случваше, беше нереално.
Но той беше в леглото ми, върху мен,
вършейки неща, които знаех, че са лоши, нараняват ме дълбоко
и завинаги ще ме променят в хода на живота ми.
Неща, които не бива да се правят с който и да е човек.
Той беше 193 см, над 100 кг.
И когато очите ни се срещнаха, той изпъна показалеца си,
сложи го на стиснатите си устни, присви решително очи
и после направи движение като нож, прерязващ гърлото му.
Бях на 11 г. Невинността ми беше разтърсена
и това щеше да се повтаря през цялото лято на 1980 г.
Но в онзи ден, когато това се случи за пръв път,
аз тихо плаках. След това никога не проплаках отново.
Не съм плакал от онази нощ."
Сексуалното насилие явно е нещо, което е криел дълбоко в себе си.
Не знам кой е знаел, но мога да ви кажа, че аз не знаех.
Не ми е казвал и дума за това.
Той никога не споделяше най-интимните детайли
от тази част на живота си, когато е бил дете.
Разбрах едва тази година.
Сандъски е лошият тип тук, той е големият лош вълк.
Но Джо Патерно е Кръстникът на всичко в "Пен Стейт".
Най-лошият момент за мен и премълчания случай
беше отразяването на скандала с Джери Сандъски в "Пен Стейт".
Той е хищник, ловец на малки момченца,
който е направил най-гнусното възможно нещо с едно дете.
А онзи, който е бил начело всичко в "Пен Стейт",
е позволил това да продължава, без да се замисли.
Не го бях виждал да реагира на нещо така пламенно.
Имаме човек, на когото му казват, че 10-годишно момче
е насилвано в задния му двор, а той не прави нищо по въпроса!
Сега си мисля, че всички неща, които е преживял,
очевидно произтичат от случилото се
в онзи летен лагер.
Още щом реших да не признавам за насилието в летния лагер,
станах добър лъжец.
Защото всичките ти емоции сега са лъжи.
Защото защитаваш истинските си чувства.
Изграждаш си защитни механизми
като начин да продължиш напред в живота.
Накрая го обърнах в лъжи относно хазарата,
а те са много свързани.
Когато след неизлекувана травма от миналото
започнеш да жънеш големи победи,
това те кара да забравиш травмата.
Хазартът е една от идеалните дроги. Почти винаги действа.
Коя цифра ще е по-висока?
Ударите на "Рейнджърс" към вратата утре вечер
или точките на Кармело Антъни днес?
Ударите на "Рейнджърс". - Аз избирам Кармело.
Слагаме стотачка. Стискаме ръце по мъжки.
Искаш ли да се закълнем с кутре? - Не. Стиснах ти ръката.
Тогава ми изглеждаше смислено,
но още първият залог с пари, взети назаем,
беше моментална, неуправляема грешка.
Ако изгубиш парите им,
трябва да им ги върнеш с лихва, и то от джоба си.
Ако сумирам всички заеми за няколко години,
съм взел назаем 30 милиона, за да играя хазарт.
През 2017 г. загубих чисто няколко милиона
и трябваше да покрия загубите лично.
Изумителното в Крейг
и една от причините да сме били толкова заслепени,
е в това, че светнеше ли лампата, той беше готов.
И все още беше на най-високо ниво.
Вероятно си неграмотен, затова ти прочетох вестника.
Беше като пощальона, винаги "доставяше".
Независимо какво става наоколо, можеше да го блокира,
да се втренчи в камерата и да завладее публиката.
По какво си падаш? - Лазаня.
Признавам - и по секси мацки само по футболни фланелки,
а аз ги поливам с барбекю сос
и ги ръфам като ребърца. Но това, Бумър, си е мой фетиш.
Напълно съм шокиран, че той е успявал да идва
и да изнася шоуто. Не мога си представя под какъв стрес е бил.
Всички славим краля!
Дори да са знаели, че има нещо затормозващо,
изобщо не са го виждали. Той беше майстор в маскировката.
Част от чара, а също и от трагичната същност на Крейг
беше в това как успява сам да си прецака нещата,
дори когато те вървят много добре.
Да се саботира сам, беше част от арсенала му.
Веднъж ме викна в гръцкия ресторант в Манхатън.
Започна да дрънка за проект
с билети и инвестиции,
някакъв бизнес, който изобщо не ми прозвуча смислено.
И в този момент си казах:
"Тук става нещо лошо. Той е закъсал".
И тогава партньорът ми в бизнеса с билетите
беше арестуван от ФБР.
Разследвахме Джо Мели за незаконни действия
във връзка с вторичния билетен пазар.
В хода на разследването засякохме негова комуникация
и финансови трансакции с Крейг Картън.
Като проучвахме г-н Мели,
започнахме да проучваме и дейността на г-н Картън.
ФБР прибра Джо Мели. Щом Крейг разбра,
започна да споделя повече. "Не е за вярване, че стана така.
Как никой не ми е казал, че този тип не е стока?".
В крайна сметка Крейг беше измамил един хедж фонд,
който е мислел, че инвестира в легитимен бизнес.
Всъщност той е ползвал парите, за да плаща на стари инвеститори
в някои подобни схеми
и да изплаща дългове, по-конкретно - такива от хазарт.
Виновен съм за злоупотреба с парите на хедж фонда.
Похарчих парите им пет седмици преди фиксирания срок.
Все пак купих всичко, което те очакваха да купя,
но времето на сделката я направи незаконна.
В бизнеса не може да пренасочваш целева сума в нещо друго.
Душевно изтощаващо е да имаш явен и таен живот.
И да смелиш психически всички лъжи, които съм изрекъл.
Явно обемът глупости в ума ми беше вече неуправляем.
Тук бяха хазартните ми глупости.
Тук са отговорностите ми в работата.
И тук са отговорностите ми към семейството.
И аз жонглирам с всички тях, балансирайки на въже.
Защото се тревожех: "Сега този го арестуваха,
ще стигнат и до мен, ще видят, че сме заедно в бизнеса".
Бях психически изчерпан.
Уислър, Британска Колумбия 4 август 2017 г.
С жена ми отидохме в Уислър, Британска Колумбия,
на почивка за възрастни.
Качих се с лифта до върха на планината.
Наслаждавам се на гледката - прекрасно място е.
Обядвам, 2-3 питиета.
И след около час
реших, че е време да слизам. Имах среща с жена ми.
Качих се сам в столчето на лифта и както се спускам,
ми дойде желание да скоча
надолу в планината.
Вдигнах преградата и се примъкнах на ръба на седалката.
Много се разстроих, разплаках се.
И проведох разговор със себе си на висок глас.
"Не го прави, по-силен си от това, няма да скочиш."
Докато си казвам да не го правя,
се присламчвам още към ръба на седалката,
защото ще скачам, няма никакво съмнение.
Ще скоча от тази седалка, въпросът е само "кога".
За късмет, телефонът ми беше у мен.
Звъннах на първото име на приятел, което видях.
Движех си нещата за деня. И ми звъни Крейг.
Не разбрах съвсем какво казва. Беше извън контрол,
неутешим. Беше в напълно отчаяно състояние.
Казах му: "Искам само да ми говориш.
Ще се нараня. Ще скоча от лифта". И плача.
Може би за пет секунди схванах, че не се шегува
и това всъщност е наистина.
Той ми говори, говори, не знам колко дълго.
В този момент можех да кажа само: "Обичам те.
Ще стигнеш до долу, няма да скочиш".
И бавно, но сигурно крещенето престана,
дишането му започна да се забавя
и го успокоих до финалната отсечка.
Смешното е, че щом слезе от скилифта...
Казах му: "Иди се начукай. Ще обсъдим това друг път".
Щрак, и ми затвори. Казах си: "Ами това беше".
Имаше нужда от мен, аз бях там, а после - пълен напред.
За радост, не съм се чувствал така оттогава,
но абсолютно щях да скоча. Нямаше съмнение.
Трайбека, Ню Йорк Един месец по-късно
Сутринта на 6 септември 2017 г. дойде след първата ни нощ
в този нов апартамент, където се бяхме преместили.
Станах в 3 ч. през нощта. Повиках юбер, за да ида на работа.
Излязох от апартамента.
Една жена се качваше по стълбите. И веднага ми каза:
"Вие ли сте Крейг Картън?".
"Да, аз съм."
"ФБР, арестуван сте."
Това беше моят "Ден за разплата".
Веднага ми сложиха белезници. Заведоха ме до пейката
и казаха да звънна на жена си. Събудих я.
Може би най-тежкото обаждане, което е трябвало да правя.
Когато тя слезе, лицето й изразяваше ужасна тъга и смущение.
Навън още беше тъмно,
а аз седях с белезници, закачени към пейката,
обграден от агенти на ФБР.
В много дни се возех заедно с Джери Реко.
Точно бяхме паркирали колата и телефонът ми звънна.
Беше жената на Крейг - Ким.
Помня, че той погледна телефона, погледна към мен и каза:
"Не е за добро".
Ким каза: "Ал, Крейг няма да дойде днес".
Отвърнах: "Добре. Всичко наред ли е?".
Тя каза: "Не, но не мога да говоря за това точно сега".
Крейг няма да дойде, ти трябва да си водещ.
Добре, няма проблем. Може да са се скарали,
може едно от децата да е болно.
Не си помислих нищо друго,
освен че трябва да водя четири часа съвсем неподготвен.
Беше малко след 4 ч. сутринта.
Няма трафик, няма ги шума и бученето на Ню Йорк.
Бяха двама млади агенти.
Единият изрично ми каза какъв голям мой фен бил
и че това за него бил нещо като суперстранен момент.
В началото беше малко шокиран, но много спокоен.
Държеше се и много уважително.
В един момент каза на агентите:
"Искам да знаете, че уважавам това, което правите".
Закараха ме до Федерал Плаза
и в будката имаше охрана.
Тогава за пръв път чух да ме наричат "престъпник".
Бяха много равнодушни: "Имаме един престъпник отзад".
Ал Дюкс дойде при мен и каза:
"Ким се обади току-що, Крейг няма да дойде днес".
Наближаваше 6 - часът на шоуто, а Крейг го нямаше.
Бил е леко болнав и преди,
за по няколко дни. И по-инертен.
Предишният ден беше малко напрегнат,
спеше в рекламните паузи.
Усетих, че нещо не е наред, но нямах представа какво е.
Дабъл Ю Еф Ен Йорк, това са "Бумър и Картън".
На 6 септември 2017 г. беше 55-ият ми рожден ден.
Включих на "Бумър и Картън". И гледам - само Бумър.
Помня, че открих шоуто със: "Тъпчото го няма днес".
Ако ме чувате да стартирам шоуто,
значи Тъпчо е болен и го няма.
Беше съвсем ясно, че те не знаят защо Крейг го няма.
Заведоха ме в една много малка стаичка
и ме заключиха за нещо на стената.
И следващите четири часа де факто седях на масата.
Не се отнасяме с известните и прочути хора по-различно
от всеки друг арестуван.
Ако ви арестува ФБР, то ви е арестувало,
защото сте извършили федерално престъпление.
Но явно не беше онзи Крейг Картън, когото слушате по радиото.
В този ден я нямаше онази нахакана персона.
Донесоха ми шоколадово блокче и нещо газирано.
И тогава излезе съобщението за медиите.
Вероятно беше към 7 ч., когато заваляха постове
през туитър, че Крейг е бил арестуван.
Повечето помислихме, че е пушил трева или е карал пиян.
Около час по-късно стана ясно,
че е арестуван от ФБР. Бум!
Водещият от "Бумър и Картън" Крейг Картън е арестуван в дома си
по федерално обвинение за финансова измама тази сутрин.
Не е ясно какви са точно обвиненията.
Обадих се на Ал Дюкс и питам: "Ал, какво става?".
А той: "ФБР го е арестувало".
За какво? Той каза: "Нямам представа".
Часът е 7,36, сутрешното шоу на Бумър и Картън.
Джери Реко седи тази сутрин на главния стол вместо Крейги.
Бях изумен. Почваш да се чудиш: "В какво се е забъркал?".
Програмният директор Марк Черноф се втурна в студиото
и извика: "Не казвайте нищо!".
Ние сме токшоу и водещият, който не е тук, е арестуван
от ФБР, за бога! Какво да кажа?
Точно 9 ч. е, "Бумър и Картън" по Дабъл Ю Еф Ен.
Аз замествам Крейг, а Бумър ще се върне всеки момент.
Радиото е интересно с това, че не спира за нищо.
Трябва да приемаш промените в крачка.
И трябва да погледна в камерата и да кажа:
"Знам, че партньорът ми не е тук - арестуван е от ФБР".
Знам защо Крейг не е тук тази сутрин.
За жалост, е бил арестуван тази сутрин.
Всички тук, в радиостанцията, също знаят за това.
Съдействат на властите.
Аз съм втрещен и изненадан,
както сигурно всички сте. Нямам друга информация.
Мислех, че се е обадил, че е болен.
Но за съжаление, партньорът ми е бил арестуван.
Сигурен съм, че отнякъде ще дойдат още новини.
Но в този момент и аз бях шокиран като всички.
Защото си беше така.
Не само шокиран, но и гневен.
Бях с разбито сърце от цялата история.
И тогава пъзелът взе да се нарежда.
Той въртял кухия бизнес само за да изплаща дългове от хазарт.
Формалните обвинения бяха финансова злоупотреба,
измама и организирана група за извършването им.
Това значи, че е лъгал хора, за да вземе от тях париь
и го е правил с други хора.
Скоро след това се изправих пред съдията.
Беше странно, не може да ми се случва на мен!
Съдебната зала беше претъпкана, и то само с медии.
Съдията пусна хитра шега.
Очевидно в сградата днес има много спортни фенове.
Помня, че видях брат си и жена си. Беше много разстройващо
да видя че хората, които обичам които са тук за мен, ме гледат
като потенциален престъпник.
Вече е 9,59 ч. по Дабъл Ю Еф Ен. "Бумър и Картън".
Приключвам за днес.
Тук със сигурност беше много интересен ден.
Говорих с Бумър след края на шоуто. И той ми каза:
"Мисля, че дълбоко е загазил".
Знаех, че сме популярни, но като излязох от съда...
Не бях изпитвал подобно нещо в живота си.
Беше като "Повелителят на мухите". Медиите се изтрепаха
да ми завират в лицето камера или микрофон.
Личното пространство не значи нищо.
Като гледаш видеото с излизането му от съда,
изразът "увисна ми ченето" е твърде мек... Бях в шок.
Надявах се да е някаква грешка.
Но е малко вероятно
федералните прокурори да оттеглят тези обвинения.
Особено с голяма публична фигура обикновено стреляш да убиваш,
а не за да раниш. И обикновено не пропускаш.
Знаех, че провалих работата си, няма съмнение.
В този момент шоуто приключи.
На другата сутрин 7 септември 2017 г.
Искам да благодаря на всички наши слушатели, които са с мен.
Можете да си представите как избухна телефона ми,
докато всички питаха какво става.
Десет години бяхме сред най-слушаните сутрешни шоута в САЩ.
И за тези 10 години не скарахме нито веднъж,
дори веднъж не се сбихме. Бяхме като братя по оръжие.
Искам хората да знаят, че обичах моя партньор от 10 години.
Все още го обичам.
Опитвали сме се да поговорим няколко пъти.
Не се получи добре, защото той не искаше да разбере,
че в моя живот има други хора, които казват: "Стой далече от него,
той е арестуван от ФБР!".
Като те арестуват, не може просто да кажеш на ФБР:
"Дайте ми малко време, имам да звъня на 30 души".
За жалост, той разбра за това, както целия останал свят.
Пусна ми есемес или имейл, че му трябват няколко дни,
преди да може да ми се обади.
Трябваше ми известно време,
защото чувствах, че не искам да знам.
Не искам да знам всички потискащи детайли.
Не исках да се замесвам в подробности от защитата му.
Казаха ми да прочета това. Партньорът ми Крейг Картън
е отстранен от това шоу до второ нареждане.
Помня, че той ми прати доста негативен имейл.
Като го прочетох, щях да повърна, толкова патетичен беше.
Помня, че много се ядосах на този имейл,
защото той говореше за нещо, което често сме обсъждали
в случай че един от нас изпадне в беда.
"Ние сме в един и същ малък окоп." Той винаги казваше това.
"Аз ти пазя гърба."
И аз винаги му казвах: "Аз винаги ще бъда в твоя окоп,
стига да не донесеш граната в него".
Много се ядосах.
И това на първо време ме отблъсна още повече от него.
Той ми беше бесен, защото съм съсипал създаденото от нас.
Може да ми се гневи за това, би трябвало.
Но не го направих нарочно.
Не съм планирал да съсипя "Бумър и Картън".
Той ми каза, че това било нищо, само куп грешки
и като стигнели до дъното на нещата
щели да оттеглят всички обвинения срещу него.
Пледирам невинност по обвиненията срещу мен.
Правя го по една причина,
защото съм абсолютно невинен по тези обвинения.
Взел е заеми и не е купил веднага билети с тези пари,
а ги е разглеждал като заместими активи,
купувайки билетите на по-късна дата.
Ако поискаш инвестиции от хора
и направиш с парите нещо различно от това, което си казал,
това е измама.
Радиоводещият Крейг Картън беше осъден днес следобед.
Картън беше обвинен, че е измамил инвеститори
в бизнес на вторичен билетен пазар.
В крайна сметка определиха, че е виновен,
и нямаше ефективна защита.
Осъзнаваш, че това е краят. Такава беше реалността.
В деня на присъдата Картън беше снишен.
Беше пред стената на срама.
Мисля, че носеше сако и връзка.
Не го бях виждал така преди. Беше като наказано дете.
Изправи се и се обърна към съда
с емоционално, разголващо душата изявление
за хазартната му зависимост, сексуалната травма, разкаянието.
Семейството му беше там. Беше тежко да ги гледаш.
Съдия Макмеън осъди Крейг на три години и половина.
Трябваше и да върне парите на жертвите от измамата си.
Като гледаш положението на Крейг Картън, чувстваш тъга.
Защото няма победители, нищо добро не е дошло
от кашата, в която се е забъркал. Има само губещи.
Гледаш таланта,
приятелствата, лъжите, и се питаш: "Защо?".
И изведнъж схващаш: "Леле, тези 10 години си заминаха".
Колкото бързо се случи, толкова бързо и свърши.
Затвор "Луисбърг" 21 юни 2020 г.
Ден 371.
"Два съня и събуждане" ме делят от свободата според жаргона тук.
Първият месец близките ми ми пишеха всеки ден.
Пазех всяко писмо. Бяха страшно ценни за мен.
Разделени сме вече година.
Ще се старая много, за да изградя отново връзката си с тях
и с всички останали в моя живот.
Въодушевен и нервен съм. Въодушевен, че напускам това място,
но нервен, защото нямам представа какво ме чака отвъд портала.
На 51 г. съм. Имах всичко и загубих всичко.
И сега трябва да започна отначало.
Ню Йорк Лятото на 2020 г.
Виждам номер на екрана си.
И чувам познат глас: "Хей, аз съм. Излязох".
Беше Крейги, вече изплатил дълга си към обществото.
Не беше излязъл заради коронавируса,
а заради всичко, което е вършил в затвора,
за да заслужи предсрочно освобождаване.
Чух един щастлив и облекчен Крейг Картън.
Бил е със семейството си вчера,
те всички отишли да го вземат от затвора
и го завели у дома.
Сега започва истинската му работа. Да изгради живота си отново.
В един момент си мислех, че този ден никога няма да дойде.
Най-великият момент в цялата година. Просто да видя жена си,
четирите ни деца, усмивките на лицата им
и радостните сълзи, че таткото, съпругът, най-после напуска затвора.
Сега просто се наслаждавам на всички малки неща,
гледам небето, виждам слънцето, облаците,
чувам птичките, мога да ходя по улицата,
да работя, да прекарвам време със семейството си.
Просто да си върна свободата,
която със сигурност приемах като нещо наготово.
Бумър беше първият човек, на когото звъннах, и май стигнах
при него 27 минути след излизането си от затвора.
Беше важно той да е първият, на когото се обаждам.
Връзката ми с него е имала възходи и падения,
но всички падения са били причинени от моите действия.
Затова се радвам да кажа, че с Бумър сега сме много добре,
по-близки, отколкото сме били от дълго време.
Той ми беше ядосан и беше напълно прав.
И другите момчета от шоуто имаха право да са ми ядосани.
Иска ми се да съм пред камерата, да ги погледна в очите
и само да кажа: "Извинете ме, че бях егоист,
че гледах само своите неща".
Без да се съобразя какво е добро за тях.
Трябва също да бъде честен за това кой съм аз.
И да го правя постоянно, без почивен ден.
Клетвата пред хората, които стояха с мен, докато съм в затвора,
е, че ще го направя.
Те заслужават да съм откровен и честен с тях.
Ако отстъпя от тази клетва,
не заслужавам тези хора да са до мен.
Ако залитна, губя всичко.
Ако повторя тези грешки, губя семейството си.
Няма "втори шанс".
Или: "Ние ще те изчакаме". Не, не.
Ако пак вляза в "заешката дупка", край.
Важното е, че проумях защо
съм бил в затвора.
Поемам пълна отговорност за всяко свое лошо решение.
Никой не ме е карал насила.
Бях възрастен човек, който ясно контролира действията си.
Влизането в затвора променя живота ти
и аз излязох от това като по-добър човек.
Освен факта че съм компулсивен комарджия,
научих за себе си и че съм доста лош бизнесмен.
И че съм добър само в едно.
Да водя радиошоу.
Като стигнеш до преценката в какво те бива
и в какво не те бива,
можеш да си честен пред себе си. Освобождаващо е.
Всеки ден от последната година мечтаех за възможността
да се върна в радиото
и нямам търпение да врътна копчето
и да приветствам публиката отново в моя свят.
Крейг договори завръщане в радиото.
Заканва се, че в ефир ще е разюздан, както винаги.
Превод МИЛКО СТОЯНОВ
Уеб рип субтитри от JJD @ 2020 YavkA.net