Светът не е създаден от атоми.
Създаден е от истории.
ПОГРЕБАЛНИ ИСТОРИИ
Здравей, дете.
Забрави си фотоапарата!
Майната ти, откачалник!
Откачалник.
Това е нещо ново.
Какво е животът, освен история?
Единична повествователна нишка в гоблена,
която свързва всички нас.
И както при всички истории,
не продължителността е най-важна,
а качеството на нейното съдържание.
Умолявам ви, приятели, дори, когато скърбим,
нека празнуваме, в знак на почит историята на този млад мъж.
Нека потърсим утеха и безнаказаност от вечен покой.
Смъртта не би ни изкоренила,
но в страниците на живота ние ще продължим напред
и няма да умрем!
А сега слова на Коринтяни.
Благодаря, че дойдохте.
Карайте внимателно.
Съжалявам за загубата ви.
Благодаря, че дойдохте.
Не бих го направил.
Този свят, този бизнес,
не е толкова спретнат и подреден както очакваме.
Ковчегът... Толкова е малък.
Наистина е трагично.
Монтгомъри Дарк, собственик на погребалното бюро,
разправен слуга към великото отвъдно.
Дарк. Наистина ли?
Това е фамилно име.
Аз съм Сам.
Сам. Моите съболезнования.
Близки ли бяхте с детето?
Не. Съжалявам. Видях табелата отпред.
Табелата?
Да. "Търсим помощ".
Още ли търсите?
Да.
Винаги.
Моля.
Имате ли опит в моргите?
Не, но бързо се уча.
Повечето хора го намират за неприемливо.
Не съм като другите.
Ще видим. Моля, седнете.
Това е... Това е сериозна колекция от книги, която имате.
Истински връх от задаващия се тромав айсберг, опасявам се...
Архив от различни начини, в които клиентите
са преминавали през нашите свещени зали.
Всичко това са истории за това как са умирали хората?
Не само как, скъпа моя, а защо.
Това е готино.
Да, така е, нали?
Разкажете ми една.
Една, какво? - История.
Някоя... мрачна и необикновена.
Нещо внушително.
По-добре наблегни на работата. Имаме доста за вършене.
Стига, Монти, ако ще работя тук, трябва да знам в какво се забърквам.
Все още не сте наета, госпожичке.
Вероятно, защото имаш купчина от молби, които трябва да разгледаш.
Нещо мрачно, необикновено, и внушително?
Е, да видим тази дали ще те заинтригува.
Вече е заето. - Надявам се не се криеш от мен.
Не съм си и помислила. - Добре.
Да се срещнем на верандата в 10?
Искам да ти кажа нещо, трябва да поговорим,
усетих нещо, и си мисля, че и ти го усети.
Да не би да полудявам? Сигурно съм луд. Ще се видим на верандата.
Добре.
Така.
По дяволите.
Някой ще ми помогне ли?
Помогнете ми!
Не е зле.
Очаквах нещо малко по-внушително.
Може би иронично възмездие или голям обрат, но...
Беше забавно.
Забавно?
Знам много истории. Много, много повече.
Аз само... просто загрявах.
Вземи.
Подпиши тук, инициали тук и тук.
Беше малко пресилено, не мислиш ли,
октопод в аптечка? - Не беше октопод.
И... Не достоверността в историята
ме интригува, а посланието.
А посланието е...
не си навирай носа, където не трябва?
В общи линии, да.
Но на по-дълбоко равнище,
става въпрос за всеобщ баланс от всяко нещо.
Всеобщ баланс?
Готови сме... Спретнати и подредени.
Започваме ли?
Фоайето, френско, където поддържаме огъня.
Кои са тези таласъми?
Таласъми?
Това са погребални агенти, скъпа моя,
някои от тях бяха призовани да служат в тази къща.
Видни лица, по-конкретно.
Да, видни.
Ела. Има какво да се види.
Разбира се, вече видя приемната.
Нищо сложно.
Скърбящите седят тук.
А тук горе стои рапсода.
На колко години си?
Иронично, нали, толкова стар да изпраща
някой толкова млад в последния му час.
Каква е историята тук?
Не бих си позволил.
Някои истории дори аз намирам твърде обезпокоителни за разказване.
Тогава ми разкажи друга.
Каза, че знаеш много истории.
Искам да ги чуя.
Чувала си фразата: "По-добре безопасно, отколкото да съжалявам." Предполагам?
Е, този младеж го разбра по-трудния начин.
Карл Маркс казва: Общественият прогрес може да бъде измерен
по общественото положение на женския пол.
Сега, дами, като откровен, бял мъж,
ще съм първия признал, че теченията се обръщат.
Патриархатът пада, и на негово място
идва смел и нов свят на равенство и сексуална свобода.
Свят, в който мъжете и жените имат право на секс,
когато и с когото си пожелаят
стига да го правят безопасно и с подходящата защита.
Точно... ето... така.
Имате това право.
Заповядайте, вземете си презервативи.
Момичета, чуйте, тази вечер правим парти
в къщата на Сигма Делта. Трябва да се отбиете.
Ясно?
И... това за патриархата вярно ли е?
Не, глупако. Патриархатът е непоколебим.
Карл Маркс е казал... - Ти дори не знаеш кой е Карл Маркс.
Да. Да, знам.
- Джейки, кажи защо сме тук?
Правим значителна услуга на пристигащите първокурсници,
които са млади, впечатлителни, и уязвими.
Момчета, наша работа е да помогнем да вземат правилни решения.
И това решение е да правят секс
с безнадеждни идиоти като вас на купона тази вечер.
И какво, момичетата, които взеха презервативи
са тези, които искат да купонясват?
А купона означава секс.
Някой да иска презервативи?!
Презервативите са гадни.
Хей! Госпожице! Извинете, госпожице!
Госпожице. Може ли...
Хей, чудех се дали мога да ви предложа предпазно средство?
Моля? - Исках да кажа презерватив.
Раздаваме ги в знак, че патриархатът умира.
Сещаш се, почти умря.
Имам предвид, ние сме бели момчета и...
Знаеш ли кой е Карл Маркс,
защото той би искал да имаш такъв?
Благодаря. - Няма проблем.
Само един ли, защото имаме много и всички са безплатни...
Здравей, приятел. - Здравей.
Момичетата от отбора по лакрос дойдоха при сергията,
а, ние... свършихме бананите.
Отборът по лакрос?
Да, точно те. - Най-бързият спорт на два крака.
Ще се справиш ли?
Да. Да, ще направя всичко възможно.
Нямаме момичешки отбор по лакрос.
Аз съм Джейк. - Сандра.
Не изглеждаш на първокурсник.
Не, защото не съм. Дойдох, за да ги науча на нещо.
Аз също.
Какво? Аз...
Аз само... Шегувах се.
Аз работя в будката отсреща.
Опитах се да го разкарам.
Не знам. Така го почувствах. - Хареса ми.
Хей, Джейк!
Може ли за секунда?
Да.
Много съжалявам.
Трябва да тръгвам, но...
Беше удоволствие да се запознаем, Сандра.
Момент... тази вечер има парти в къщата на Сигма Делта.
Каним всички. Ще бъде забавно, трябва да дойдеш.
Да. Може би.
Може би?
Да, "може би" е страхотно.
Добре... може би ще се видим там.
Един момент!
Влез!
Да!
Искаш ли питие за кураж? - Не.
Добре. До дъно!
Има ли нещо, държа се странно тази сутрин?
Не, добре съм. Просто... разпусках до късно.
Разбирам, супер. - И аз се забавлявах.
Сещаш се, правя го, защото съм готин.
Ние сме готини. Онова момиче ще дойде ли?
Какво? - Момичето от тази сутрин.
Не знам, може би.
Може би, на кого му пука? Както и да е. Ти знаеш.
Какво е това? - Не! Не! Недей! Недей!
Сваляч такъв! Какво? Джени Си...
Джени Саймън, шефката на историческия отдел?!
Да, налагаше се заради културната значимост
на Месопотамия през 21 век.
Как успяваш? Изглеждаш добре, това е факт.
Има и още нещо... - Картър, жените не са сложен пъзел,
който има нужда от разгадаване. Те са като теб и мен.
Искат същите неща. Те... Те искат...
... секс и... компания.
Като всички останали, те искат...
... да се чувстват значими.
Ако направиш това за едно момиче,
дори и само за една нощ...
... ще имаш всяко момиче, което пожелаеш.
Ето ме, Сигма Делта!
Аз съм робот, и това е горивото ми.
Да действаме!
Хей, знаеш ли нещо за изчезналите момчета?
За кого говориш? - Има флаери в целия кампус.
О, да. Тези момчета, ужасно тъжно е.
Сърцераздирателно е. - Не се ли притесняваш за себе си?
Едва ме познаваш.
Може да съм... сериен убиец.
Такава ли си?
Имам нещо за теб.
Така ли? Какво?
О, супер. Това е...
Да, знаеш... нямам нужда от тези?
Да, но искам да съм защитена.
Разбира се. Защитена.
Просто го слагам и...
Добре.
Обърни се.
Какво? - Обърни се!
Добро утро!
Как мина вечерта? - Както очаквах.
Е, това номер 67 ли беше?
Странно е, че го знаеш.
Нали... не забрави да използваш презерватив?
Сещаш се, може би... може да е имала
отровен бръшлян или нещо друго.
Вероятно е протрито.
Може... както и да е, по-добре се погрижи.
Разбира се.
Знаеш го по-добре от мен. - Да, така е.
Знам. Ще се видим по-късно, защото трябва да свърша някои неща.
Копеле.
И така, имаш инфекция от срамни въшки, нали?
Елате насам.
Мисля, че е нещо като...
Мислиш, че е това? Ако е точно това...
Ще трябва да ампутираме.
Какво?
Занасям те, хлапе.
Не ми позволяват да доближа скалпел... и с основание.
Не, сигурен съм, че не е сериозно, но пеницилина няма да помогне.
Да погледнем какво имаме тук.
Един момент.
Какво има? - Вероятно има някакво объркване.
Искам да легнеш на масата. - Как така има объркване?
За това после. Искам да легнеш.
Трябва да проверя. Отпусни се.
Поеми дълбоко въздух.
Добре, отново.
Какво, по дяволите? - Какво? Какво? Какво има?
Не, всичко... е наред.
Ще отида... да проверя нещо набързо.
Остани на място.
Веднага се връщам. Идвам след малко.
Какво ще проверявате?
БРЕМЕННОСТ
Телекомуникационни услуги. С какво да помогна?
Ало?
Не!
Моля те. Моля те...
Ало? - Здравей, Сандра?
Джейк е. Как си?
Джейк?
Да, от... партито миналата нощ, помниш ли?
Ние... бяхме заедно.
Здравей. Добре ли си?
Не много. Не като цяло.
Чудех се... имам следобедна... почивка
и си помислих дали не искаш да се видим?
Да, добре. - Да. Добре. Това е чудесно.
Какъв е адресът ти?
Не. Не. Не.
Добре дошъл, братко.
Нашият праотец, Езекиел Дуркас, е написал...
Дуркас написа.
Човек може да измери своята стойност по прорезите на леглото му.
Всеки прорез представлява не само лично завоевание,
а за цялото братство като цяло.
Да споделим тази чест.
Наскоро вниманието ми беше привлечено,
че Джейк от семейство Матюс
достигна свещеното число 67.
Не, не, не. Върни го обратно. - Свещеното число, което представлява
67-те основатели на нашето голямо братство
и е почитано с 67 черешови дървета разпространени на тази велика земя.
67 череши за Сигма Делта и 67 череши за брат Матюс.
Трябва да седнеш. - Не искам да сядам!
Това е традиция! Хайде. - Вие, сър, сте бронз.
Хайде. Дай ми ключовете си.
Гордея се с теб, човече.
Братко Матюс, твое право е,
да закачиш името си на свещената камина.
Благодаря, Тод.
Не. Не. Не.
Не. Не. Не. Не.
Нужна ни е помощ.
Ключовете. Дай ми ключовете.
Хей! Мога ли да помогна?
Търся Сандра.
Сандра Патриша Мари, слез долу!
О, Господи!
Господи! Господи! Господи!
Спокойно. Това е напълно естествено.
Естествено?
Шегуваш ли се?
В кой свят това е естествено?!
Ти!
Какво ми направи?! - Какво ти направих?
Мислех, че взе предпазни мерки.
Аз...
Не използвах.
Съжалявам.
Трябва да разбереш.
Бях много дебел.
Бях наистина, много, много дебел.
Децата ми се подиграваха. Хвърляха разни нещо по мен.
Момичета като теб дори не ме поглеждаха...
... до деня, в който взех решение
да се променя. Тогава всичко се оправи.
Оправи се, а сега е още по-зле.
Погледни ме. Отвратителен съм.
Аз съм чудовище.
И отново дебел!
Сандра, къде отиваш?
Къде...
Здравей. Вече съм свободна.
Почти е там. Поеми си дъх.
Имам въпрос към теб.
Какво ще се случи? От къде ще излезе?
Ще излезе оттам от, където е влязло.
Ще донесеш ли завивка?
Това беше история. - Допадна ли ти?
Напълно.
Имаше романтика, съспенс, ужас, социален коментар.
Искам да кажа... беше всичко, което една история трябва да бъде.
Сега ще си още по-нахална, нали?
Само малко.
Чакай тук.
Не пипай нищо.
Впечатляващо, нали?
Внимавай.
Не ми се иска да се прекатурнеш.
Продължаваме ли?
Тази къща е построена с всички модерни приспособления...
През 1825 година.
Идваш ли?
Стаята за балсамиране.
Тук се прави наденицата, образно казано.
Всеки труп разказва история.
Нашата задача е да слушаме, за да разкрием уликите
и да извлечем истината.
Изглежда извличате нещо повече отколкото само истина.
Искаш ли да опиташ с този?
Изглежда... идеална.
Погледни по-отблизо. Дяволът е в детайлите.
Тук. Виждаш ли този белег?
Рани от лежане, много необичайно за млад човек.
Ако разгледаме горното небце,
ще забележим следи от магнезий,
съществен елемент използван за лечение на пациенти
във вечно кататонично състояния.
И е била омъжена.
Вероятно.
Има ли надпис?
"Докато смъртта ни раздели."
Колко предвидимо.
"Докато смъртта ни раздели."
Но, какво е, ако дори смъртта не предоставя отсрочка?
Вие, Карол Питърс, вземате ли Уендъл Оуенс
за ваш законен съпруг и подкрепяте
в болест и здраве, докато смъртта ви раздели?
Да.
А вие, Уендъл Оуенс,
вземате ли Карол Питърс за ваша законна съпруга
и подкрепяте в болест и здраве,
докато смъртта ви раздели?
Да? - Здравейте.
Ще ми отворите ли? Забравих си ключовете.
Извинете, какво?
Ще ми... ще ми отворите ли външната врата?
Благодаря.
Здравей, съседе.
Здравейте, г-жо Ейвъри, как сте?
Толкова много храна. Специален повод?
Да, нещо такова.
Има и за вас. - Обожавам хубавата храна.
Приятелките ми и аз бяхме на круиз с ол инклузив миналата пролет.
Бил ли си някога на ол инклузив круиз?
Не, грижа се за Карол.
Трябва да отидеш. Колкото можеш да изядеш и то безплатно.
Това е част от ол инклузива.
Когато Артър беше жив, не сме ходили никъде,
но сега, когато го няма, Виждам света.
Звучи добре. - Идваш ли?
Не, не харесвам асансьори, особено този.
Ще се кача по стълбите. - 12 етажа на твоите години?
На колко години мислиш, че съм?
Разбрах. Трябва да се поддържа форма.
Отивам в Канкун тази Коледа.
Имат нудистки плажове.
Чудесно.
Кажи на Карол...
Пролетно време в Рейвънс Енд и любовта е във въздуха.
Очаквайте местната прогноза,
където нещата вървят към... мъгла.
Лято е. Местните се чудят дали някога ще видят слънцето.
Сложете топли дрехи, Рейвънс Енд. Есента е около нас.
Какво каза?
Карол?
Всичко е наред.
А, ти... мислил ли си да излезеш извън тези стени?
Нещо повече от отворени прозорци?
Как е тя?
Тя... справя се добре.
Тя... добре?
Как е възможно?
Да, знам. Трудно е за вярване. Познаваш я, тя е боец.
Жизнените й показатели са добри. Щях да погледна и раните от лежане...
Извинявай... Тя се подобрява?
Не, не това казах.
Тя е... стабилизирана.
Колко време й остава? За какво говорим?
Това... е трудно да се предвиди.
С това темпо...
още една година, може и повече.
Година?
Да.
Възможно и повече.
Как се очаква да се справя?
Всичко, което имаме са сметки за плащане
и блуждаещи празни погледи.
Не издържам вече.
Може би имам нещо, което би могло да помогне.
Лекарство за болка, но е много силно.
Ако Карол вземе от тях повече от две
за период от 24 часа, резултатите ще са катастрофални.
Чудесно. Ще ги добавя към останалите.
Разбра ли какво ти казах, Уендъл?
Какво?
Тези хапчета там... не оставят следа,
невъзможно е някой да определи дали е взела твърде много.
Ще заспи дълбоко, и няма да се събуди.
О. - Да, "О. "
Тази вечер изглеждаш прекрасно.
Имам нещо за теб. Изненада е.
Ето. Ще го отворя.
Това е арктически заек.
Доста зловещ, нали?
Извинявай.
Трябваше да те развесели.
Карол, искам да... направиш нещо за мен.
Защото не мога повече така.
Ще ми дадеш ли знак ако си там?
Моля те?
Направи го сега.
Точно сега.
Сега!
Извинявай.
Точно така.
Това е. Готово. Готови сме.
Карол?
Не! О, не!
Карол, хайде!
Изкарай го! Хайде!
Съжалявам.
Съжалявам, съжалявам...
Скъпа?
Домът на Кублър.
Тя падна върху арктическия заек... има много кръв
и... не знам какво да правя.
Арктически заек? За какво говориш?
Дадох й от хапчетата!
Тогава мръдна. Хвана ме за ръката и я обърнах.
Мръднала? - Да, мръдна!
Чу ли?! Сега е мъртва.
Наистина, наистина е мъртва, и не знам какво да правя!
Какво да правя?! Помощ!
Трябва да махнеш тялото от апартамента.
Хвърли го в океана и се моли акулите да свършат останалото.
Какво? - Направи го! Не се обаждай повече.
Хей, приятел, ще задържиш ли асансьора?
Благодаря много.
Ей, казах, задръж го! Няма да чакам още 20 минути!
Задръж асансьора! - Съжалявам.
Уендъл?
Уендъл, ти ли си?
Здравейте, г-жо Ейвъри. - Асансьорът ли заседна?
Така изглежда.
Няма нужда от притеснение. - Не съм чувала този звук преди.
По-добре да се обадя на полицията. - Не!
Виж, сигурен съм, че скоро ще се оправи.
Добре съм. - Все пак ще се обадя на полицията
за всеки случай. - Не, г-жо Ейвъри. Няма нужда.
Г-жо, Ейвъри!
Иска ми се никога...
Карол?
В болест и здраве, докато смъртта ви раздели...
Сър? - В болест и здраве, докато смъртта...
Някак намразих тази история.
Направи това, което всеки би направил в тази ситуация,
въпреки това беше наказан.
Всеки трябва да приеме съдбата си, млада г-це.
Кои сме ние да поставяме под въпрос съдбата?
И каква беше съдбата на Уендъл? - Той полудя.
Беше затворен в местната психиатрия.
Кърксдейл? - Знаеш ли я?
Всички знаят за Кърксдейл.
Противно и трагично място.
Какво е това?
Ще се изненадаш от това, което намираме в дебелото черво на хората.
Готова ли си за най-добрата част?
Да.
Когато къщата беше построена в края на века,
нямаше електричество.
Трябваше да измислим начин, за да поддържаме телата студени.
Следователно в подземието.
Ще ми помогнеш ли?
Внимателно. - Не ме разбирай погрешно,
но всичките ти истории... са малко предсказуеми.
Предсказуеми? - Извършват грях и плащат ужасна цена.
Все едно и също.
Формата може да е позната, но съобщението е вечно.
Нито едно злодеяние не остава безнаказано.
Не вярваш в това, нали?
Напълно.
Ще се влюбиш в предстоящото.
Това е сърцето на къщата.
Пътешествието на тази бедна душа е приключило.
От прахта започнахме и в прахта се връщаме.
Почакай!
Излъгах.
Не съм тук заради работата.
Тук съм заради него.
Ти каза, че злодеянието не остава безнаказано...
... но грешиш.
В живота, лошите винаги печелят.
Логан е доказателството.
Вината е моя.
Моля те, може ли да го видя за последно?
Искам да ти разкажа неговата история.
И с чаровен рицар на нейна страна,
принцесата знаеше, че ще е в безопасност...
... за вечни времена.
Искам и аз да имам рицар, който да ме пази.
Нямаш нужда от чаровен рицар, имаш мен, малката.
Сега заспивай или родителите ти ще ме убият.
Домът на Денвър.
Здравей, секси. - Здравей, Барт.
Искаш ли да взема нещо за пиене?
Коя част от "без гости" все още не си разбрал?
Сега съм гост, така ли? - И перверзници също.
Не съм перверзник. Загрижен съм за теб...
Сама вкъщи с психопат на свобода.
Освен това не съм те виждал от седмица. Ще си умра тук.
Сложи му малко лед, защото нямаш работа тук.
Добре, схванах. Весело изкарване и приятна работа.
УБИЙСТВОТО НА БАВАЧКАТА
Може ли да се присъединя? - Барт, ужасен си!
Не го видях да влиза.
Здравей, Сам. Изглежда ще закъснеем малко повече отколкото очаквахме.
По-добре проверявай Логан по-често, за да си сигурна, че спи,
а не играе пак в дрешника. - Или в шкафа. Съвет от д-р Кублър.
Скъпи, скъпи, тихо. Ако си гладна вземи каквото искаш.
Обади ми се ако имаш въпроси. Чао.
Прекъсванията на тока са отчетени по целия район на залива.
Какво искаше да ми покажеш? - Ще видиш. Седемте чудеса на света.
Защо не започнем с планината Ръшмор.
Не мисля, че планината Ръшмор е едно от...
Дами и господа, ще прекъсваме често планираната програма
от студиото на канал 4 за извънредни новини.
Кърксдейл психично убежище, или КПУ,
дом за опасни престъпници в страната беше в хаос по-рано днес,
след като токов удар изпържи системата за сигурност на сградата
и избухна кървав бунт. - За момента не можем да потвърдим
дали някой от затворниците е успял да избяга от съоръжението.
Но от съображение, призоваваме всички да заключат вратите си тази нощ
и да са нащрек за подозрителни лица.
Останете на канал 4 за нови известия, докато историята не приключи.
Сега ви връщаме отново към планираната програма.
Какво ще кажеш за Стоунхендж?
По-малък, отколкото предполагах. - Какво?
Десетина тийнейджъри са мъртви.
Всички жертви са били млади
и всичките са били жени
и всичките жертви са били детегледачки.
Не се страхува и няма угризения.
Не би се спрял пред нищо, за да получи това, което иска.
А това, което иска... е кръв.
Ще ми помогнеш ли?
Знаеш ли къде си?
Това не е моята къща.
Ще си имам неприятности.
Кървиш много лошо. - Знам.
Нека ти помогна. - Не.
Недей. Чакай. Чакай.
Почакай.
Почакай!
Какво правиш?
Аз... опитвам се да ти помогна.
Съжалявам. Много съжалявам.
Защо, по дяволите, не вдигаш телефона?!
Имало е бунт в психиатрията,
избягал е психопат. Същият е отговорен
за всичките осакатени деца и...
Заключи вратите и остани при Логан,
докато не се приберем.
Боже мой!
Сам?! Ало?! Сам?!
Къде е момчето?!
Логан?! - Сам?!
Къде... е той?!
Къде е момчето?!
Чакай.
Ти не си убиец.
Имаш право.
Не съм!
Това е краят.
Имаш право.
Какво беше това? - Ще проверя отзад.
Харолд, почакай.
Свърши ли се? - Свърши се.
Всичко свърши.
Това е, че ми съсипа вечерята.
Прозорецът е счупен. Стой зад мен.
Боже мой!
Кой е това?
Сам? Детегледачката.
Логан!
Прекъсваме програмата за още извънредни новини.
Полицията потвърди, че изчезналият пациент е Шарлот Гибънс.
Известна като феята на зъбките от залива.
Гибънс беше обвинена в 12 убийства и канибализъм...
Дебра?!
Не намирам Логан никъде! Няма го в стаята му!
Разбирам какво си направила.
Определено стопи преднината, много хитро.
Но съм малко объркан.
Защо се върна?
Имаш своите истории...
... а аз имам своите.
Не би разказал моята история, нали?
Разбира се, че не, скъпа моя.
Съжалявам.
В истинския живот, лошите побеждават.
Браво! Браво, скъпа моя.
Но се въвлече в пагубен грях в разказването на истории.
Подцени аудиторията си.
Работата е твоя.
Не можеш да избягаш.
Така само усложняваш нещата.
Готова ли си да опознаеш мястото?
Какво е това?
Вярвам, че е библиотека.
Знаеш какво имам предвид.
Някога бях точно като теб,
пътешественик от другата страна в сферата на любознателното.
Необуздан от природните закони, или поне така си мислех.
Тогава открих пътя си до тази къща,
до тази... привилегия.
И всичко се промени.
През цялото време, е била ролята на разказвача на истории,
за да ни напомня, че всяко действие създава вълничка,
всяка история си има последици.
И ще се изненадаш колко много истории
в тази библиотека... са твои.
Казах ти... Никой не може да избяга от съдбата.
Не ми пука какво казваш, старче.
Аз съм господар на съдбата си. Аз решавам как ще завърши историята ми.
Завърши?!
Скъпа моя.
Твоята история едва сега започва!
По-добре да си вървя.
Толкова скоро?
Тъкмо щях да приготвям вечеря.
Превод и субтитри: kini