Скъпа! - Не! Не ме доближавай!
Моля те най-учтиво. Ела с мен. Спри да се дърпаш.
AMAZON STUDIOS представя
една продукция на BLUMHOUSE TELEVISION
НЮ ОРЛИЪНС, САЩ
Ало? - Ало?
Спеше ли? - 7 часът сутринта е, мамо.
Добре. Ще ти звънна по-късно.
Не, всичко е наред. Какво има? - Леля ти Шоба се обади.
Абишек се е сгодил.
Чу ли какво казах? - Да.
Най-младият от братовчедите ти ще се жени.
Само ти остана. - О, какъв позор!
Не трябваше да напускам Америка. Трябваше да остана, докато те омъжа.
Аха. - Какво "Аха"?
Остави ме намира, мамо, добре съм.
Не съм прокълната. Казах ти.
Как може да говориш така? Скоро ще навършиш 29 г.
Да, последната година от 20-те ми. - Знаеш какво сочи хороскопа ти.
Ако не се омъжиш на 29 г., няма да се омъжиш изобщо.
Няма да се омъжа? Каква трагедия!
Кажи на Палави какво мислиш.
Астрологията не е наука, а глупост. Обичам те!
И двамата ще ме измъчвате до смърт. Добрият брак не просто се случва.
Трябва да приемеш това сериозно, Палу!
Ако не си внимателна... ще се случат лоши неща.
Мамо, защо винаги очакваш най-лошото?
Мамо? Ало?
Аз съм твоя майка, нали? Мой дълг е.
Носиш ли гривната? - Да, нося я.
Добре. Тя ще те защитава от зли очи, скъпа.
Добре. Харесва ми. Ще ме оставиш ли да поспя?
Да, да. Извинявай. Почини си.
Добре, пак ще се чуем. - Чао!
ЗАПАЗИ ДЪЩЕРЯ МИ ОТ ЗЛИ ОЧИ, ЗА ДА МОЖЕ ТЯ ДА СЕ ОМЪЖИ.
ЗЛИ ОЧИ
САРИТА ЧОУДРИ
СУНИТА МАНИ
БЕРНАРД УАЙТ
ОМАР МАСКАТИ
АНДЖАЛИ БХИМАНИ
ЗЛИТЕ ОЧИ ВРЕДЯТ И ПОСЯВАТ ЗЛОБА, НО ЛЮБОВТА МОЖЕ ДА ГИ ПРЕВЪЗМОГНЕ.
кастинг ДЖОН МАКЛАРИ
музика РОНИТ КИРЧМАН
адаптация КРИСТИНА ХОМИЛТЪН ГРОБЛЕР
оператор ЯРОН ЛЕВИ
продуценти ИЪН УОТЪРМАЙЕР, НИНА АНАД АХУДЖА
ЩОМ ЗЛИ ОЧИ ПОГЛЕДНАТ КЪМ ВАС, ИГНОРИРАЙТЕ ГИ НА ВСЯКА ЦЕНА.
ко-продуцент ПОЛ УДО
НЕКА ТАЛИСМАНЪТ Й СРЕЩУ ЗЛИ ОЧИ Я ПАЗИ ОТ ДЕБНЕЩАТА ОПАСНОСТ.
ексклузивни продуценти ПРИЯНКА ЧОПРА ДЖОНАС, ДЖЕЙСЪН БЛУМ
филмът е базиран на аудио новелата "ЗЛИ ОЧИ" на МАДУРИ ШЕКАР
сценарист МАДУРИ ШЕКАР
режисура ЕЛЪН ДАСАНИ, РАДЖИВ ДАСАНИ
Невероятно е, ще бъдеш майка. - Вече се чувствам такава.
Влюбена съм в малкото гоблинче. Ще направя всичко за нея.
Да ти помогна ли, Малик? - Не, справям се.
Добре. Аз и чай не мога да направя. - О...
Все едно чу, че нищо не умея. - Да те науча ли да правиш чай?
Здравей, мамо! - Здравей, скъпа.
Каква е тази музика? - Не си я чувала досега.
Харесва ми. - Виж с кого съм!
Здравей, Кели. Много си красива. - Благодаря, г-жо Катри.
Къде е Малик? - В кухнята. Приготвя чай.
Здравейте, г-жо Катри. - Сладур!
Дори Палави не може да прави чай.
Защо се обади, мамо? - Да, добре. Исках да...
Не, няма да ходя на друга среща. - Не ти звъннах за това.
Аха. Добре. - Щом така и така се заговорихме...
Погледни го, скъпа. Красавец е, нали?
Изглежда професионалист. - Видя ли? Кели го харесва.
Живее в Хюстън, но този уикенд е в Ню Орлиънс и може да се срещне с теб.
Вече си уредила среща? - Трябва да сме бързи.
Той дори не живее тук. - Няма индийци в Ню Орлиънс.
Какво трябваше да направя? - Мамо! Говорихме за това.
Няма да ходя вече на уредени срещи. - Не ви женя, просто ще пиете кафе.
Я пак помисли? - Говоря с дъщеря ти.
Какво иска тя? - Мъж, който да прави чай на Палави.
Мамо, тези неща са безсмислени. - Ами ако се получи?
А ти си се отказала просто така?
Как е чаят? Не е прекалено горещ, нали?
Добре. Правя всичко заради теб.
И какво каза майка ти за този? - Инженер. Катери се през уикендите.
Харесва музиката.
Харесва музиката? О... Добре.
Вътре ли е? Много ли е зле? - О, да...
По дяволите! Готин е! - Страхотно...
Какво?
Това не е "мъжът". - Можеше да е. Трябва да е.
Ей, просто... върви там.
Объркала си се. Всички мургави момчета са еднакви.
Нали?
О, стига!
Здравей? - Срещали ли сме се?
Еха, често ли използваш този лаф? - Извинявай.
Имаш уредена среща, нали? - Моля?
Гледаш навън от известно време, очакваш някого.
Обикновено не би го чакала толкова време.
Затова предполагам, че ще докладваш на родителите си по-късно...
Прав ли съм? Боже, уредените срещи са най-лошите, нали?
Да. - Да.
Както и да е... не исках да...
Не си... Да. - Извинявай. Е, успех!
Ами... той още не се е появил.
Не, не е.
Аз съм Сандийп. - Палави.
Красиво име. - Благодаря.
Хей, извинявай. Дали индийско момиче е идвало?
Ами, да. Тръгна си преди малко.
Не се появи цял час. Разбира се, че ще си тръгна!
Просто така? Къде си сега?
При Соня. - Можеш да я видиш по всяко време.
Как можа да постъпиш така, Палу? Той е добро момче от добро семейство.
Не исках тази среща и без това. - Има ли значение?
Разбира се, че има! - Правим го за твоето щастие.
Когато командирът каже "на земята", падаш на земята.
Мамо, не сме в армията. Не си ми командир. Защо да ти се подчинявам?
Моля те да ми се довериш. - Защо просто не...
Не може ли сама да срещна някого? Мамо?
Ало?
- Да. Да.
Разбира се, че може и сама да срещнеш някого.
Просто не искам... да се влюбиш в грешния човек.
Искаш да ти се доверя, но ти не ми вярваш, нали?
Палави... - Да поговорим по-късно, а?
Добре ли си? - Да.
Майка ми... малко прекалява.
Извинявай. Тук сме двете на сватба преди няколко години в Едисон.
Баща ми получи предложение за работа в университета в Делхи,
бе някак в реда на нещата да се върнат в Индия.
Трудно е да си далеч от родителите си.
И аз рядко виждам нашите.
Слушай, беше забавно, но трябва да...
Имаш още уговорени срещи? - Да, кой знае...
Може би онзи мъж още ме чака в кафенето.
Ще те видя ли отново?
Може би.
Говори, слушам те.
Мина почти месец, а ти вечно имаш мигрена.
Затова... позволи ми да ти помогна.
Не, ще отмине... ако съм сама. - Сигурна ли си?
Всичко е наред. Върви. Ще се оправя.
Тревожа се. Какво да кажа пред хората?
Ще занеса сладки.
Можеш ли да повярваш? Срещнали се по Скайп
преди месец и уговорили сватбата.
Не разбирам. Младите са прекалено модерни.
Не, не, не! - Ей, днес мога да мамя, жено!
Къде е Уша? Цял ден я търся.
Прилоша й, точно преди да тръгнем. Ще ви посети тези дни.
Стига! Още ли е обсебена от злите очи?
Да. - Палави не е прокълната. Глупаво е.
Заведи я на лекар, ясно? При моя лекар. Изписва всякакви лекарства.
Ще се оправи. - Казах да не пипаш, а ти взе всичко!
Ще умра утре. Нека хапна днес. - Спориш ли?
Нека хапна днес. Ще умра утре. - Днес ли?
Ало? - Здравей, мамо.
Добре ли си? - Да. Да, разбира се.
Чакай, да не те събудих? - Не, не.
Просто бях полегнала. - Днес не е ли годежът на Абишек?
Да не си разстроена заради годежа?
Не... - Както и да е. Срещнах някого.
Срещнала? Какво означава това? Имаш гадже?
Ами срещаме се от 3-4 седмици...
Харесваш ли го? - А защо, според теб, ти го казах?
Как е името му? - Добре, не се вълнувай прекалено.
Казва се Сандийп Пател. - Индиец? От Гуджарат?
Хората с име Пател са заможни.
Не говори така. - На колко години е. Какво работи?
На моята възраст е. Работи в сферата на технологиите, много е успешен.
Палу, това е добра новина!
Наистина ли? - Да. Молих се да срещнеш добър мъж.
Той е добър мъж, нали?
Да, така мисля? - Не мисли, трябва да си сигурна
що за човек е. Свържи ме с родителите му, ще говоря с тях.
Спокойно, мамо. Задръж. Той е много добър към мен.
Всеки е добър в началото... - Мамо...
Той е добър. Добре сме.
Защо просто не ми се довериш?
Извинявай, Палу. Но ми изпрати негова снимка.
Е, провери си съобщенията. Обичам те. - Да.
И аз те обичам.
По-добре ли се чувстваш? - Палу има гадже.
Само толкова? - Вече нямаш причина за тревоги.
Донесох сладки.
Колко са?
Добре. - Осем? Значителен брой.
Харесва ми да ме уважават. Ами ти?
Кажи ми.
О, Боже! О, стига де!
Аз ти казах моите.
Две? Наистина ли?
Харесват ми дългосрочните връзки.
Какво? - Ами въпросът е...
че вече те проверих в гугъл. - Явно често го правиш, а?
Проверяваш в гугъл, а? - Само хората, с които спя.
Да. Аз съм жена от 21 век.
Просто отбелязвам, изглеждаше, че ти...
доста си купонясвал в Ню Йорк.
И това престъпление ли е?
В нищо не те обвинявам.
Просто... - Да.
Една от бившите ти беше ли мис Индия? - Първата й заместничка.
Добре. Това е лудо... - Искаше да се омъжи.
Бил си почти сгоден за почти мис Индия. Какво се случи?
По-объркано е.
В какъв смисъл? - Не беше успешна връзка.
О... Тя ти е изневерила?
Не, просто нещата не се получиха.
Да не би да е искала единствено парите ти?
Не. Имаше други проблеми. - Например? Какви проблеми?
Например, опита да се самоубие, когато я напуснах.
По дяволите!
Извинявай, не исках... - Всичко е наред.
Тя не беше онази, за която я мислех.
Трудно е да опознаеш истинската същност на човек, нали?
Ако искаш да знаеш нещо за мен, само попитай.
Ще ти кажа всичко.
Харесвам те.
Никога няма да те излъжа или да кажа лоша дума за теб. Обещавам.
Ще ми обещаеш ли същото? - Да.
Да.
Той е богат, готин е и е добър с бебетата?
Нищо чудно, че напоследък рядко те виждаме.
Майка ти доволна ли е? - Мисля, че беше. В началото.
Но напоследък задава странни въпроси. Звучи разтревожена.
Сякаш той е прекалено добър, за да е истински.
Е, аз ще го взема, ако се откажеш. - О, колко мило!
Добре, ще го запомня. Благодаря ти. - Е, радваме се за теб.
Не бях убедена, че вярваш в любовта, а погледни се сега.
Не знам за любовта, но...
Моля те! Очевидно е, че си влюбена!
Чао! Благодаря, че се отбихте! - Беше много забавно.
Чао! - Внимавайте по пътя!
Честит 1 месец от връзката ни!
Да! Трябва да го отбележим, нали? - Да.
Е... взех ти нещичко...
О, не. Нямах това предвид.
Сапфири. Видях ги и си помислих за теб.
Това е малко прекалено.
Стига, не е кой знае какво. Сложи ги. - Не, не мога. Не мога.
Прекрасни са, но аз... Не мога да ги приема.
Благодаря!
Добре.
Хей. - Исках да направя мил жест.
Направи го. Дойде с мен на партито.
Срещна се с приятелите ми, това означава много за мен.
Да не би да е свързано с бившата ти?
Тя... би се разстроила, ако не й засвидетелствам любовта си.
Понякога се питам дали заради това тя...
Не, не. Аз не съм... Не съм такава.
Обиците са прекрасни. Просто са... малко е прекалено.
Запази ги за годежа.
Аз... шегувам се. - Аз... Добре.
Да. Ще ги запазя. - Да.
Добре. - Да. Добре.
Къде, по дяволите, е?
Уша!
Онова нещо... онова, което...
Уша! Уша, имам малък проблем с...
Имам проблеми с храната. Ще дойдеш ли да погледнеш?
Няма да вечеряш днес или какво?
Това беше. Ще поръчам пица!
Ало, Палу? - Сандийп иска двамата с татко
да говорите с родителите му. - Какво каза?
Сандийп иска двамата с татко да говорите с родителите му.
Толкова скоро? - Той опита да ми подари обици.
Можеш ли да повярваш? - Обици?
Беше мило, но ги върнах. Добре ли си?
Звучиш... странно. - Да. Да, добре съм.
И казваш, че той избързва?
Той е повече индиец, отколкото мислех. Все едно ти си го избрала.
Всичко това е... Много добре.
Скъпа, ще те помоля да не се местиш при него преди сватбата.
Става ли? - Мамо, стига.
Само за това те моля. Знаеш, че съм старомодна. Моля те.
Ще си помисля. Трябва да се подготвя за час.
Благодаря. Много те обичам. - И аз те обичам.
Прекарва всичкото си време с него.
Купил й е обици. Прекалено е. И твърде скоро.
Ти си тази, която прекалява.
Какво? - Сега нямаш причина за тревоги,
трябва да откриеш нов проблем. Прав ли съм?
Колко е часът? - 1 ч. след полунощ.
Заспивай.
Ей, знаеш ли, че няма топла вода? - Да. Често се случва.
Какво? - Не е кой знае какво.
Къпя се във фитнеса, ако се наложи.
Вечерята е готова. Сядай. И предварително извинявай.
Пропускай загорялото. - Или... може да излезем за вечеря.
След като цял ден се трудих, за да нахраня мъжа си?
Не, трябва да го опиташ. Хайде.
Когато командирът каже "на земята"... - ... падаш на земята.
Чакай, знаеш ли този израз?
Идва от историята на един индийски командир, нали?
Да, този командир е дядо ми. - Еха. Наистина ли?
Моят дядо... той цитирал израза на майка ми, за да го слуша.
Изглежда е успял да спаси много хора.
Никой досега не е довършвал изреченията ми.
Премести се да живееш с мен. - Какво?
Заслужаваш да живееш на по-добро място.
Не мога. Не мога. Родителите ми...
Добре, тогава нека ти помогна с апартамента.
Сандийп, не. Няма да ми помагаш.
Палави, аз... Не искам да се тревожиш за пари.
Ако ти наема апартамент, с какво това ще промени живота ти?
Без лъжи. Обеща ми.
Бих могла да пиша. - Нека ти помогна.
Моля те. - Е, имам работа и...
И какво? Напусни. - Може да почака.
Не. Приятелите ти говорят така. Но аз мога да си го позволя.
Ето я и тортата!
Прекрасна е! - И... пожелай си нещо!
Но най-голямото ти желание вече се сбъдна, нали, Уша?
Палави е срещнала някого. - О, Уша. Защо не си ни казала?
Оу!
Изгори ли се? Добре ли си? - Добре съм.
Изгори ли се? Уша... Студена вода. - Ще се справя. Мога.
Добре ли си? - Да. Ще вляза за малко.
Да останем още малко, а? Празникът е наистина приятен...
Остани, аз ще вляза вътре. - Уша, опитай се. Моля те.
Всичко е наред. - Моля те.
Не мога да я задържа навън. - Нека поговорим с нея.
Ела. - Добре, кой иска торта?
Хайде! - За мен голямо парче, днес мамя.
Напоследък непрекъснато казваш "не".
Хайде, де! Почти не те виждаме през последните 2 месеца.
Уша, сигурна ли си, че родителите му са Нидхи и Радждип Пател?
Така каза Палави.
Тези Пател ли? Скъпа, те притежават половината хотели в Америка!
Безсрамно богати са. - И синът им е влюбен в Палави?
Палави трябва по-скоро да се омъжи. Преди да изпратят детектив...
Какъв детектив? Не ставай глупава. - Не говори така.
Ало? - Не говоря празни приказки.
Казвам ти, напоследък богатите от южен Делхи го правят.
Честит рожден ден, мамо! - Здравей, Палу.
Как е партито? - Добре, но бих искала да беше тук.
И аз. Имам вълнуваща новина.
Местя се. - Какво?
В по-хубав апартамент. - Не казваше ли, че е скъпо?
Сандийп ми помага за наема. Всъщност, и с преместването.
Наехме хора да ни помогнат. - Палави...
Знам. Тези 1000 долара месечно са като капка вода за него.
1000 долара месечно? - Просто иска да ме подкрепи.
Мамо, не искаше ли точно това? - Скъпа, дай ми
дата, час и място на раждането му. - Не.
Какво? Защо? - Няма да проверяваш хороскопа му.
Знаеш, че не вярвам в това. - Не е нужно.
Достатъчно е аз да вярвам. - Той ще знае, защо го питам.
Унизително е, мамо. - Ще прояви разбиране.
Изглежда разбран човек, направи го за мен.
Няма да ти кажа резултатите. Моля те.
Добре, ще ти ги изпратя. - Уша, миличка? Всичко наред ли е?
Мамо? Ало? - Майка ти ли е?
Да. - Може ли?
Хей, мамо, Сандийп иска... - Трябва да затварям.
Ало? Мамо?
Уша, всичко наред ли е? - Добре съм. Сега излизам.
Благодаря, че дойдохте. - За вас винаги, г-жо.
Колко мъже срещна Палави? 100? 200? - Не чак толкова много.
Но този е... Този, г-жо е...
Радвам се, че ме повикахте. - Боже!
Знаех си. Знаех си!
Не съм виждал такава съвършена съвместимост между две души.
Какво? - Той е 10 от 10 за Палави.
Прекрасно! Прекрасно! - Кажете ми за него.
Сандийп. Какво има в тази диаграма. - Всичко изглежда правилно.
Той е роден под звездата Бхарани. Много благоприятен момент.
Звездата Бхарани. Той е могъщ човек. - Да, могъщ. И богат.
Щях да направя сватбата по-скоро. - Разкажете ми за характера му.
Характер? За целта трябва да разгледаме
йогата му, госпожо... неговият дом.
Този млад мъж е роден под знака на гаджакесари йога.
Но не се тревожете. Характерът му е силен. Много силен.
Ще получи това, което пожелае.
Госпожо? Госпожо, добре ли сте? - Тя в безопасност ли е? Палави?
В безопасност ли? - Добре.
И така, продължавам да й изпращам колиетата, гривните, нали?
Тя все забравя да ги носи, не предпазва себе си.
Злите очи, да. Тя трябва да ви послуша, госпожо.
Според звездите всичко е наред.
Но ако желаете, може да отправим нова молитва, за да се успокоите.
Ще струва само 5000 рупии.
Част от процеса на писане? - Да. Би могло да се каже.
Ало? Какво правиш онлайн, мамо?
Не е ли около 3 ч. сутринта в Делхи? - Ще си лягам след малко.
На работа ли си? - Не, у дома съм.
Опитвам се да работя по моя роман. - Радвам се, че пишеш отново, Палави.
Знам, хубаво е да пиша, вместо да се грижа за учениците.
Няма ли да работиш днес? Или по-късно?
Ами... Всъщност, напуснах. - Какво?
Да, работата отнемаше цялото ми време и енергия.
И сега вече имам време да пиша.
Чия беше идеята? На Сандийп?
Мамо, иска ми се да можеше да се зарадваш за мен.
Как ще живееш? - Именно.
Вече не трябва да се притеснявам. - Още не сте женени. Безотговорно е.
Щеше ли да е по-различно, ако двамата с татко ме бяхте подкрепили?
Дори и така, щяхме да настояваме да работиш, за да си независима.
Палави? - Сега е важна независимостта ми?
Какво? Аз... - Защото преди тя не те вълнуваше.
Не ти пукаше, че съм независима. - За какво говориш?
Казвам само, че прибързвате. - Прибързваме? Прибързваме?
Защо мислиш така? Каква, според теб беше нашата връзка?
Ти и аз.
Палави... - Почакай, мамо.
През цялото това време, всичките тези години...
въпреки че бях независима, ти ме третираше като лоша дъщеря.
Само защото бях необвързана. Сега, когато съм обвързана,
когато имам сериозна връзка, ти си недоволна.
Отново не постъпвам правилно. Имаш ли представа, че всеки ден
ме караш да се чувствам като провал?
Обичаш ли го?
Всичко наред ли е? - Само това искам да знам.
Ако ли не... - Сега те е грижа за любовта, мамо?
Такава си лицемерка. - Не бъди груба.
Не. Питам се защо ме беше грижа за мнението ти през цялото това време?
Хей! - Тя ме влудява!
Ела насам. Ела насам!
Игнорирай я. Ще говориш с нея утре.
И не само това, отраснал е в интернат.
Изпратили го там на 13 г., след като замразили съдебно дело срещу него.
Вероятно е извършил нещо ужасно, защото нямаме достъп.
След това е изключен от колежа. И най-важното, бившите му...
Те не искат да говорят за него. Нещо не е наред.
Как научи всичко това? - Наех частен детектив.
Какво? - Да, открих го в интернет.
Колко ни струва? - Опитвам да защитя дъщеря ти.
Какво значение има колко ни е струвало?
Това, което си направила... е позорно.
Това е нарушение на поверителността. Ами ако някой разследва нас, а?
Ако задава въпроси? Защо избягахме в Америка, след като се роди Палави?
Боже! Ако родителите му разберат...
Родителите му... са наясно кой е той. - А кой е той?
Не чу ли какво ти казах преди малко? Помисли за това.
Кой друг беше отраснал в интернат?
Кой друг имаше твърде много пари и власт?
Кой друг беше тема табу за бившите си?
Не ти ли напомня за друг човек? - Това са само незначителни прилики.
Не означава, че Сандийп е като него.
Вече говорихме по телефона. Сандийп е добро момче.
Знам. Всички ми го повтаряха. Всички казваха, че е добър.
Дори родителите ми! "Добър е!" - Уша, моля те, чуй ме.
Случилото се с теб няма да се повтори с дъщеря ни.
Няма да позволи на никой да се възползва от нея. Тя не е такава.
Ти я научи да не бъде такава. - Прав си.
Тя не е като мен. - Затова престани вече.
Моля те, престани. - Трябва да я предупредя.
Уша, да не си посмяла! Тя те слуша за всичко.
Твоето мнение е всичко за нея. - Не я интересува какво мисля.
Не я интересува? Да, затова говори с теб всеки ден, нали?
Защото не я интересува? Чуваш ли се какво говориш?
Тя е прокълната. Онзи мъж от моста я погледна със зли очи.
Тя страда цял живот. Трябва да я предпазя.
Това е лудост. Може ли... Може ли да отидем на лекар?
Това е параноя, Уша. Това е...
налудничаво.
Тате, какво има? - Здравей, Палу.
Аз... събудих ли те, скъпа?
Не. Будна съм. Няма проблем.
Какво става? - Обаждам се заради майка ти.
Знам какво ще кажеш, но тя започна.
Не, не. Тя не е добре, Палу.
Не е добре? - Има мигрена.
Ужасна мигрена. Тя... постоянно е неспокойна, разбираш ли?
Не напуска дома ни... Не иска...
Затова ако тя ти каже нещо странно, Палу, не го приемай присърце, нали?
Тя... просто е в трудна фаза, разбираш ли?
Тате? Какво става? Притесняваш ме.
Добре. Палу, преди с майка ти да се оженим,
няколко години преди това, тя е имала трудна връзка.
Срещнала момчето в колежа...
И? - Била е много трудна връзка, мила.
В какъв смисъл?
Той е бил опасен човек.
Не му харесвало да бъде отхвърлян.
Затова майка ти... наложило се да избяга от него, разбираш ли?
По дяволите, татко! Защо не си ми разказвал за това?
Нямаше причина да го знаеш.
Това е просто... момче, което е познавала, не беше важно да го знаеш.
Казвам ти го сега, за да можеш да я разбереш.
Да разбера какво?
Какво? Той отново ли я притеснява?
Не, не, скъпа. Той е мъртъв.
Той умря, след като с майка ти се оженихме, точно преди да се родиш.
Тате, какво й е сторил той?
Не, аз... не знам всички подробности, скъпа.
Но...
Знаеш ли... тя така и не успя да превъзмогне случилото се.
Психически. Емоционално.
О, Боже!
Толкова съжалявам. Горката ми майка.
Искам да кажа, нищо чудно...
Да, затова... - Боже!
Сега всичко придобива смисъл.
Но, татко... защо тя е разтревожена заради Сандийп?
Не мисли, че всички мъже са като онзи, нали?
Искаш ли кафе? - Това Сандийп ли е?
Да. Той току-що дойде, сега влиза.
Току-що идва, а? Просто се е отбил призори?
За какъв ме мислиш? Ти си млада американка.
Не сме отгледали монахиня, стига. - Добре, да сменим темата.
Може ли да не го обсъждаме сега? - Ще позволиш ли да говоря с него?
О, разбира се. Да. Един момент.
Баща ми. Ще направя кафе. - Добре.
Здравей, чичо. - Здравей, момчето ми. Как си?
Добре, чичо. Всъщност, радвам се, че се обади.
Родителите ми вече одобриха. Ще й предложа брак.
Прекрасно! Много се радвам и за двамата.
Благодаря, чичо. - Всъщност, Уша искаше да те чуе.
Удобно ли е сега? - Разбира се.
Сандийп е на телефона. Той поиска да те чуе.
Да говори с теб. - Аз съм по хавлия.
Уша, ще ни разбере погрешно, ако откажеш.
Той не може да те види. Просто вземи телефона, скъпа.
Ало? Сандийп?
Сандийп? Ало? - Да. Здравей, лельо.
Как си? - Добре. Ти как си?
Добре съм. Хубаво е да чуя гласа ти.
О... - Палави постоянно говори за теб.
Да... Е, тя говори и за теб, очевидно.
В момента съм малко заета... - Разбира се. Няма да те задържам.
Радвам се, че се свързахме.
Имам чувството, че е било писано да се случи.
Кое? - Нашата връзка.
Аз и Палави, разбира се.
Може би съм старомоден, но вярвам в съдбата.
Мисля, че двамата си приличаме по това, нали?
Да.
Искам да ти благодаря за апартамента на Палави.
Винаги е мечтала да пише... Много е щедро от твоя страна.
Не го мисли, лельо. Всичко, което правя, е за нейно добро.
Ало? Лельо? Ало?
Добре, дочуване, Сандийп. Трябва да затварям.
Какво? Какво правиш?
Уша? Уша, какво... какво става, миличка?
Уша?
Къде отиде тази жена... Уша?
Уша, тук ли си, скъпа?
Уша?
Здравей, Кришнан. Какво има? - Радика, извинявай, че те събудих.
Дали Уша ти е звъняла? Не е у дома, а е забравила телефона си.
От два месеца не е напускала дома ви. Защо би излязла сега? Къде би отишла?
Уша? Какво става? - Трябваше да му задам някои въпроси.
Да ги зададеш на кого?
Той е мъртъв. Мъртъв е и го няма вече 30 години.
Не съм толкова сигурна.
Тогава публичното разследване, целия шум, който се вдигна по медиите,
всичко това не се е случило, така ли? - Не, мисля, че е умрял.
Но не мисля, че е далеч оттук.
Добре, нека се приберем у дома.
Става ли? Хайде. - Ти беше прав.
За кое? - Палави. Тя не е като мен.
Тя е толкова е умна. Толкова е независима.
Защо всичко се повтаря тогава? Има само един отговор.
Той се завърнал като Сандийп.
Той е Сандийп. Сандийп е онзи мъж. - Какво говориш?
Сандийп каза по телефона, че всичко, което прави, е за доброто на Палави.
Същото ми повтаряше и онзи мъж. "Всичко е за твое добро".
Това не означава нищо. - Знаеш ли какво направих снощи?
Проверих рождената дата на Сандийп в диаграмите. Беше там.
Сандийп е роден девет месеца след раждането на Палави.
Девет месеца след като той падна от този мост.
Ела, всичко ще е наред.
Всичко е наред. Ние... ще ти помогнем, скъпа.
Нека... просто да се приберем у дома, става ли?
Ела.
Мислиш, че съм луда. - Не, мисля, че вината е само моя.
Защо вината да е твоя? - Не трябваше да се връщаме в Делхи.
Кариерата ми не го заслужава. Може да заминем още утре. Сериозен съм.
Да се махнем от този град, от лошите спомени.
Не ти се отразяват добре. - Не са лоши спомени. Това е карма.
Не можем да избягаме от кармата. Той ще ни намери и накрай света,
за да довърши започнато.
Ела.
Здравей, мамо. - Здравей. Спиш ли?
Не, будна съм. В дома на Сандийп съм. Извинявай, че не ти звънях тези дни.
Всичко е наред. Как си? - Добре съм.
Ти как си? - Сигурна ли си?
Знаеш, че можеш да ми кажеш всичко.
Да. Знаеш, че това важи и за теб, нали?
Какво?
Татко ми разказа за връзката, която си имала преди него.
Какво точно ти каза той? - Имало е насилие в отношенията ви.
Нали, мамо? Той нарани ли те?
Да. - Мамо...
Тези думи разбиват сърцето ми.
Затова не ти казахме. Защо да те товарим?
Да ме товариш ли? Това не е товар. Искам да знам всичко за теб.
Ти знаеш всичко за мен.
Палу, нищо не се е променило. - Това променя всичко.
Какво? Как?
Манията ти да намеря перфектния съпруг...
Не искаш и аз да преживея същото.
Ами, да. Разбира се. - Сега всичко е ясно.
Сама открих Сандийп. Затова ти си ужасена.
Сандийп винаги е бил добър с мен.
Добре. Да.
Всичко, което той прави, е за твое добро, така твърди, нали?
Защо не се радваш за мен?
Моля те. Не искам да те загубя.
Да ме загубиш? - Да.
Казваш, че ако не одобря Сандийп, ще избереш него вместо мен?
Мамо... сгодени сме. Снощи той ми предложи.
Защо правиш всичко толкова сложно, без да има причина?
Искам да го напуснеш.
Какво? - Всъщност, настоявам.
Изисквам го като майка, ако изобщо ме обичаш.
Мамо... Мамо, спри!
Знам, че преживяваш тежко това, но не си го изкарвай на мен.
Сандийп не е сторил нищо лошо. - Наех детектив.
Какво? - Знаеш ли, че е съден на 13 г.?
Не може да постъпваш така. - Какво крие?
Боже! Не е скрил нищо!
Счупил колата на един човек, защото се скарали заради момиче.
Бил е хлапе. Глупаво хлапе. Разказа ми всичко.
Доволна ли си? - Значи е избухлив?
Не преувеличавай. - Защо е изхвърлен от колежа?
Не е изхвърлен. Отписал се е.
Искал е да започне свой бизнес. - А бившите гаджета?
Детективът е говорил с поне 5 от тях.
И никоя не е намерила добра дума за него.
Изобщо не искали да говорят за него. - Звучиш като побъркана.
Побъркана? - По дяволите! Мамо, извинявай.
Не исках... не исках да прозвучи така.
Какво мислят приятелите ти за него?
Например Соня и Кели, какво мислят те?
Харесват го. - А одобряват ли, че ти плаща наема
и те принуди да напуснеш работа?
Не си им казала, нали? - И какво от това? Ще се женим.
Има значение, защото продължаваш да търсиш оправдания.
Моля те да се подчиниш, довери ми се. Казвам ти да паднеш на земята.
Мамо, имаш нужда от помощ. - Опитвам да спася живота ти, Палу!
Какво? Мамо. Мамо.
Не можеш да кажеш това и да замълчиш.
Аз... - Мамо? Ало?
Там ли си? Мамо, там ли си?
Ало? Мамо, там ли си?
Помниш ли белега на челото ми? - Да.
Той ми го остави. Онзи мъж, бившият ми.
Каза, че си го получила в ПТП, преди да се родя.
Не. Той удари главата ми в бетонна преграда.
Работех като учителка в Делхи.
Бях щастлива и за първи път от много време имах надежди за бъдещето.
Мислех, че съм се отървала от него. С татко ти бяхме женени от 2 години.
Когато онзи научи, че съм продължила живота си,
започна да ми звъни, следеше ме.
Стараеше се да знам, че е наблизо.
Виждах колата му навсякъде.
Когато напусках работа, той чакаше отпред.
Продължавах да се надявам, че ще се откаже.
Не споменах нищо пред баща ти.
Започнах да търся преки пътища. Да заобикалям...
Всичко, само и само да го избягвам.
Но той... отказваше да се предаде.
Когато се случи, бях бременна с теб в 8-мия месец.
Колата му ме проследи до моста Ямуна.
Скъпа! - Не! Не ме доближавай!
Моля те най-учтиво. Ела с мен. Спри да се дърпаш.
В онзи момент знаех, че ще ме убие.
Нещо повече, знаех, че ще убие и теб.
Не знам как го направих, но му се изплъзнах и го блъснах от моста.
Водата беше мътна, а той не можеше да плува.
А после избягах.
За късмет спрях една рикша и отидох в най-близката болница.
Дори не бях осъзнала, че раждането е започнало.
Ти беше моето чудо. Роди се по-рано, но беше здрава.
Полицията не намери отговорен за смъртта му.
Мамо... ти... сериозна ли си?
Не си го измисляш, нали? - Защо да го правя?
Убила си човек? - Да.
И полицията не е разбрала? - Изобщо не се сетиха за мен.
Той имаше много врагове. И много дългове.
А в нощта, когато той умря, аз бях в родилното. С теб.
Ами татко? - Той знае всичко.
Никога не си ми разказвала... - Как можех да ти кажа? Аз...
Не исках да говоря за това. Не исках дори да си го припомням.
Единствената причина да ти кажа е, защото иначе няма да ме послушаш.
Какво? Какво искаш да кажеш?
Забелязала ли си, че рожденият ден на Сандийп
е 9 месеца след твоя? - Уша.
Не... Не разбирам какво общо има това?
Какво искаш да кажеш? - Той... се е върнал, Палу.
Родил се е отново... като Сандийп.
Дай... Уша, моля те.
Уша, моля те. Не го прави! - Смееш ли се?
Смея се, защото умът ми ще избухне.
Не, това... Ужасно е, мамо.
Разбираш ли какво ти казах току-що?
Сандийп ми каза, че всичко, което прави, е за твое добро.
Точно тези думи ми повтаряше и онзи мъж.
Повтаряше ги, докато ме нараняваше, Палу.
Мамо, аз... не знам какво да кажа.
Ходи ли вече на лекар? - Проблемът не е в мен.
Звучиш така, сякаш си вярваш.
Моля те, мамо. Иди на лекар. Става ли?
Не искам да те загубя.
Ще направя каквото искаш, но напусни Сандийп, преди да е станало късно.
Не, мамо. Не. - Не? Не искаш да ме изгубиш,
но какво ще правя аз, ако те изгубя? Ти си моят живот.
Искам... да си поемеш дълбоко дъх.
Всичко ще се оправи. Минаваш през труден период.
Не мога дори да си го представя, но искам да ме чуеш.
Изслушай ме. Сандийп е всичко, което съм искала.
Попита ме дали го обичам. Да, обичам го.
Обичаме се един друг. Той ме прави щастлива.
Чуваш ли ме, мамо? В момента съм с него.
Искаш ли да го чуеш? - Палу.
Ще говориш ли с него? Ще го направиш ли?
Не приема годежа ни много добре.
Здравей, лельо. Знам, че това е голяма крачка и за двама ни с Палави,
знам и колко близки сте двете.
Последното, което искам, е да ви скарам.
И така... още не съм го обсъдил с Палави, но...
Няма да съм спокоен да се оженим,
ако не сме получили твоята благословия.
Това... това ще помогне ли?
Да. - Бих се радвал да се запознаем.
Имам стая за гости за теб, когато поискаш, по всяко време.
За теб и за чичо.
Обичам дъщеря ти и не планирам да я оставя.
Добре.
Дочуване, Сандийп.
Добре ли си? - Толкова съжалявам.
Съжалявам. Аз...
Благодаря.
През всичките тези години отново и отново си казвах,
че трябваше да съм до теб, когато той те е следил.
Не трябваше да допускам да се стигне дотук.
Провалих се.
Затова разбирам, че каквото и да правиш,
имаш своите причини. И го приемам.
Скъпи... не е каквото си мислиш.
Но нима Палави някога ти е давала причина да не й вярваш?
Не. - Отгледала си прекрасна дъщеря.
И за наш късмет тя най-сетне откри добро момче.
Ти я спаси. Спаси себе си, както и семейството ни.
И точно заради това, ти си в безопасност.
Сега и завинаги.
Не искам да се чувствам така... - Знам, скъпа.
Вече не е нужно да гледаш през рамо.
Рожденият ден на Палу е след часове. - Точно така.
Ще й звъннем довечера, когато се събуди.
А аз ще те взема точно в 16 ч.
Казват, че д-р Мехта е най-добрият. - Ще бъда готова.
Добре. - Ще ги изхвърлиш ли вместо мен?
Какво? Сигурна ли си?
Ти беше прав.
Сега съм в безопасност. Трябва да продължа.
В безопасност си. Добре...
Обичам те! - И аз.
Той опита да ми подари обици.
Палу, слава Богу. Чуй ме. - Харесваш ли обиците, които й взех?
Видях, че си харесала снимката й.
Това означава, че си харесала и обиците й.
Но, разбира се! Те са точно по вкуса ти, нали?
Помня, че никога не сваляше твоите.
Преди връзваше косата си, за да могат всички да ги видят.
За да ми покажеш колко ги харесваш, колко цениш подаръка ми.
Какво искаш? - Казах ти.
Искам да те видя. Насаме.
Бихме могли да бъдем семейство.
Невероятно, нали? Палави има твоята същност,
твоят дух. Това бе причина да я заговоря в кафенето.
Видях лицето й... и не можах да устоя.
Въпреки че не знаех причината.
Но когато чух гласа ти, всичко изведнъж си дойде на мястото.
Тогава си спомних.
Всичко. - Не я наранявай.
Не, не. Обещавам ти.
Ще се грижа за Палави. Докато смъртта ни раздели.
Както се казва. - Дай й телефона.
Ще го направя. Евентуално.
Забавлението тепърва започва, Уша.
Уша? Готова ли си?
Уша, д-р Мехта е много зает...
Вдигни телефона, Палу.
Вдигни проклетия телефон. Хайде, Палави.
Здрасти, Палави е. Знаете какво да правите.
Палави, не знам кога ще чуеш това, но моля те, обади ми се. Спешно е.
Уша е. Оставете съобщение.
Уша, ако чуеш това, моля те, обади ми се.
Ще побързате ли?
Уша е. Оставете съобщение.
Уша, моля те, чуй ме. Помисли какво правиш. Притеснявам се за теб.
Моля те, просто ми пиши, каквото и да е.
Каквото и да става, скъпа, обичам те.
Палу?
Палави?
Тук ли си? Палави?
Скъпа моя...
Къде е тя?
Ти си тук.
Много си се променила. - И двамата сме различни.
Ракеш... това е между теб и мен.
Остави Палави на мира. - Така няма да стане.
Не ти решаваш какъв ще е краят. Не и този път.
Какво искаш, кажи ми?
Единственото, което винаги съм искал, Уша.
Теб. Завинаги.
Защо не можеш да се откажеш? - Защото си моя.
Не го ли виждаш? - Къде е Палави?
Дръж се както трябва и ще те заведа при нея.
Ще вечеряме заедно, а ти ще увериш Палави, че одобряваш избора й.
Добре. Вечеря. - Страхотно.
Видя ли колко е лесно?
Знаеш, че всичко, което правя, е за твое добро.
Кажи го.
Всичко, което правиш, е за мое добро.
Сега Палави ще е щастлива, защото е дъщерята, която винаги си искала.
Тя е дъщерята, която винаги съм искала!
Не. Не и докато не се омъжи, нали, Уша?
Ще й дадеш ли своята благословия? - Да.
Ще го направя. - Наистина ли?
Познавам те, Уша. Помниш ли?
Лъжеш. Не ме лъжи. Не искаш ли дъщеря ти да живее?
На кого планираш да се обадиш?
Всички те мислят за луда. - Кришнан ще ми повярва.
Жалкият ти съпруг? Знаеш, че той не ти вярва.
Защото не го обичаш и той го знае. - Грешиш.
Научила си Палави как да се уреди след брака.
Искаше да я омъжиш, независимо какво чувства тя.
Щеше да е много по-трудно, ако тя не държеше на истинската любов.
Дори аз не бих могъл да се преструвам.
Наистина не искам да убия Палави.
Ще дойда с теб.
И ще й кажа, че имате благословията ми да се ожените.
Добре.
Задръж го.
Ако мислиш, че ще ти помогне.
Знаеш ли...
Никога не съм вярвал в тези суеверия.
А ето какво ме застигна, нали?
След теб.
Ако усетя, че искаш да я разколебаеш,
ако усетя дори най-малкото неподчинение,
ще я убия на мига. Разбра ли?
Ще влизаме ли?
Здравей.
Мамо? - Палу.
Ти си тук? - Ти си тук?
Какво правиш тук?
Знаеше ли? - Честит рожден ден.
Благодаря!
Аз... Боже... - Сандийп беше купил билет за мен.
Еха. Добре. Хубаво е да те видя. Нека да взема багажа ти.
Влизай. Сандийп приготви вечерята днес.
О... - Любимото ти. Пържени чушлета.
Планирал си всичко това, нали? - Разбира се.
Искаше да се чувствам като у дома си.
Видя ли? Знаех, че ако го срещнеш лично, ще ме разбереш.
И гледам, а Дани просто стоеше там,
покрит с леща и идли. - Да.
Боже мой. - И се обърна към мен.
Половината от веждите му бяха изгорени.
Беше катастрофа. Цяла нощ чистихме тавана.
Не се доверявай на бял мъж с тенджера под налягане.
Не, не, не! Недей.
Седни, лельо. Моля те. Все пак, си наша гостенка.
Да, почини си, мамо. Полетът е бил дълъг.
Знаеш ли, казах на майка ти, че може да остане колкото иска.
Какво мислиш? - Да, разбира се.
Защо не си поговорите. Направете го. Аз ще бъда тук.
Мамо... не успях да ти кажа по-рано...
Всичко е наред. - Ще живея със Сандийп.
Знам, че е преди сватбата. - Радвам се за теб.
Радваш ли се? - Разбира се, скъпа.
Но аз... Нали казваше... - Допуснах грешка.
Коя си ти и какво направи с майка ми?
Постъпи както намериш за добре. - Приключихте ли с всичко?
Може ли да взема чиниите?
Да. Храната беше много вкусна, Сандийп.
Благодаря.
Приготви ги по твоята рецепта, мамо. Усети ли? Много люто.
Наложи се да купим още чили на прах, защото свърши.
Да. Имаше вкус като моето, нали, Сандийп?
Да. Искам да кажа, вероятно ти го правиш по-вкусно.
Почакай. Мамо, защо дойде сама?
Сандийп не ти ли каза? - Да ми каже какво?
Не исках да развалям изненадата. - Да. Всичко е наред.
Баща ти беше зает в университета и ми каза да дойда сама.
Наистина ли? Но, мамо, ти мразиш да летиш сама.
Еха! Добре ли си? - Да, да.
Просто съм малко непохватен. - Колко сладко, нали?
Сандийп купи билет и за баща ти. Беше много мило.
Да. Разбира се. Жалко е, че той не дойде.
Толкова мил човек. Не пожела да приеме жеста ми.
Е, не сме богати, но можем да си позволим един билет.
Не може това да е причината. - Палу, познаваш го.
Всичко е наред. А и аз няма да остана дълго.
Какво? Защо? - Ще бъдеш заета, нали?
Ще се преместиш при него. Не искам да бъда пречка.
По дяволите. Мамо, ядосана си ми, нали?
Разбира се, че си. - Не.
Палу, не съм. Защо говориш така?
Защото мислех... предполагам, че съм очаквала спор.
Палу, не. Съжалявам.
Аз те притисках да е омъжиш, аз.
Превърнах те в един провал. За мен никога не си била провал.
Вярвам ти, Палу. Моля те, повярвай си и ти.
Вероятно си изтощена, лельо. Хайде, трябва да си починеш.
Да. - Да, ще поговорим отново утре.
Почини си сега. - Да. Добре.
Къде е стаята за гости?
Ще ти покажа. - Нагоре е по стълбите, вдясно.
Просто ще й покажа къде е. - Не. Ела. Да измием чиниите.
Ще дойдем след малко, лельо. - Добре.
Измийте ги и после аз... - Нека ти покажа...
Добре, искаш да се качиш? Да вървим! - Не, защо да се качваме?
Искаш да се качиш, нали? Ще донеса куфара ти.
Какво, по дяволите, става? Защо се държите толкова странно?
Добре, няма нищо. Нека се качим. Ще взема куфара.
Да се качим горе.
Мамо, откъде ги взе? - Някой ми ги даде в колежа.
Добре. Мисля, че знам какво става. - Те са същите. Съвсем същите.
Добре, Уша, чуй ме. Разбирам какво се опитваш да направиш.
Ти знаеш.
Знаеш защо е така. - Нуждаеш се от помощ, Уша.
Палави ми каза. Позволи ни да ти помогнем!
За твое добро е. - О...
Винаги за мое добро, нали, скъпи? - Затваряй си устата!
Познаваш ли майка ми?
Познаваш ли майка ми, Сандийп?
Падни на земята!
Мамо!
Ранена си!
Добре. - Не.
Пусни я. Пусни я!
Пусни я! - Ти си виновна за това.
Предупредих те. - Моля те.
Скъпи... погледни към мен.
Аз съм тук, с теб. Погледни ме.
Само ти... скъпи мой!
Очите ми!
Скъпа, всичко е наред. Всичко е наред.
Проклета кучка!
Не можеш да избягаш. Винаги ще те открия.
Няма да бягам повече.
Скъпа моя...
Мамо! Мамо! Мамо!
Мамо, остани с мен. Мамо!
Мамо! Мамо!
Мамо! Мамо, аз съм тук. - Палу.
Мамо! Мамо!
Мамо?
Остани с мен, мамо!
Скъпа моя...
Ти си моя, не го ли осъзнаваш?
Скъпа, не искам да те изгубя. Ти си моя. Завинаги.
Моля те, просто ме чуй.
Извинявайте, че ви събудих. - Всичко е наред.
Съпругът ви звънна. На летището е. Скоро ще бъде тук.
Благодаря. Палави ще се зарадва да го види.
Палави? Първият стих от песента?
Много добре. Говориш хинди?
Мъничко.
Здравей.
Ще ви оставя да си почивате.
Благодаря. Палу.
Здравей. - Добре ли си?
Вината е само моя. - Не. Не.
Да. Аз просто...
Не се вслушах в думите ти, а трябваше.
Не ти повярвах, а трябваше. - Палу, вината не е твоя.
Всичко свърши. - Но не е приключило, нали?
Ами ако се събуди и пак тръгне след теб или след мен...
Ами ако умре и... Или ако... - И какво?
Какво ще стане? Какво ако той се върне?
Ела насам.
Добре ли си?
Наистина ли?
И така, да кажем, че продължава да се връща.
Какво би казала ти на дъщеря си?
Не знам. - Винаги ще има мъже като него.
Затова ще научиш дъщеря си, а тя ще научи своята дъщеря,
че нищо от случилото се не е по нейна вина.
И заедно ще се изправите срещу него.
Както направихме двете с теб.
Знаеш ли, че говори хинди?
Как разбра това? - Аз съм твоя майка.
Боли ме като се смея. - Не.
Обичам те. - И аз те обичам, мамо!
Код синьо, стая 305.
Превод: ^малките_вещици^ Специално за: WWW.BOLLYDREAM.COM