Страхотно. Пише: „Добре дошли в ада“.
ДОБРЕ ДОШЛИ 6-КЛАС (В АДА)
Тази година ще бъде кофти.
Откъде знаеш?
Ами от тук, сега. Нещо подобно.
Просто го знам.
Миналата година бяхме царе.
Петокласници. Това училище беше под наш контрол.
Тази година никой не ни харесва.
Да, това е вярно.
Стоя настрана от тях. Добре съм. Пускам мустаци.
Нищо не виждам.
Не. Но това ме удари най-зле от всичко.
Виждате ли онова момиче там?
Тя ще ме тормози при всяка дадена възможност.
Чакай, това не е ли сестра ти? -Да.Поне имате собствена стая.
Дядо ми открадна моята. Дядо ти се е нанесъл при теб? Кога?
След нападението му в супермаркета.
Мога ли да ви помогна сър?
Да, искам да видя Мария.
О, Мария я няма. Преминахме към самопроверки.
Много по-бързо и по-ефективно. Ще ви хареса.
Ще бъде ли по-евтино, ако аз свърша цялата работа сам?
Имаме промоции всеки ден, сър.
-Сериозно? -Да сър.
- Позволете ми. Искам да продължа. - Моля, няма проблем.
КУТИЯ ЗА ПАРИ
- Моля, сканирайте артикулите. - Говоря с робот.
Моля, сканирайте артикулите.
Ще го направя.
Нека да видим дали това работи.
Моля, сканирайте артикулите.
Лазиш ми по нервите.
Моля, сканирайте артикулите.
Да да.
Сър сър
Сър, трябва да спрете.
Чакай, ще ви помогна да станете. - Ох, кракът ми! Махай се!
Моля ви, сър.
Махай се! Пенсионер съм. Махай се оттук.
-Владея джудо! -Махай се!
Оставете горкия човек на мира!
Вашият магазин е гаден.
Луди ли сте? Спрете се!
О, добре. Искаш да се забъркаш с мен.
Недейте повече! Това боли.
Моето малко момиче. Не трябваше да идваш тук. Добре съм.
Какво се случило с пощенската кутия?
Един идиот я разруши.
О, мамка му.
Тате, караш отново? Шофьорската ти книжка е изтекла, помниш ли?
Не е изчезнала, Забравих да удължа срока.
Сега трябва да взема тест за шофиране, което е идиотско,
защото шофирам повече от 50 години. Какво трябва да направя, да гладувам?
Влизам.
Просто така не може да продължи.
Не се безпокой.В този магазин повече няма да стъпя.
Не, имах предвид, че трябва да загърбиш всичко.
Карането по два часа дневно е просто начин за проверка.
Не съм те молил да идваш!
Не, не ти, а полицията. Татко, искам
да дойда, искам да бъда там с теб.
Но може би сега е моментът да мислим за това...
Не, няма да мръдна! Построих и оставам в тази къща
тук до последния си дъх. Не ме настанявайте в дом!
Ами ако се преместиш при нас?
Луда ли си? Роднините са като рибите - вонят след три дни. Ужасни са!
Идея. Да се самоубия. И дума да не става, извинявай.
Татко!
Тя ми липсва.
И нищо няма да се промени ако си позволиш да ме
изтръгнеш от къщата ми и ме трансплантираш във вашата.
О, човече.
Може би бихме могли да й липсваме заедно.
Да, може би. Но няма място в къщата ти. Къде бихте ме поставили
Под покрива? В никакъв случай!
Не го прави по-трудно отколкото е. Това е единственият избор.
Татко! Ако това е единственият избор, тогава изобщо не е избор.
„Избор“ означава, че трябва изберете поне едно
из между две неща. А тук имаме само едно.
Освен, ако другото не е да съм заспал в градината
и да бъда изяден от мечка.
Не прави драма от това сега.
В допълнение, твоите сестри вече споделят стая.
Да, Сара вече ми го каза.
Живееш в облаците, защото твоят път е толкова далеч.
Изчакай малко. Шшш!
-Шшш!
-Шшш...
-Ей, пак се върнах. - Шшш!
В тавана няма баня. И Дядо не може да поллзва всичко това.
А мазето... е мазето.
-Ха! -Какво?
Моите джорданци! Имат нови връзки.
Хей Питър, трябва ли да ви помогнем да се размърдате?
Изчезвай! Това все още е моята стая.
Не за дълго.
Махай се оттук! Махай се! Махай се!
Питър, знам, че така не е идеално, но ние сме
семейство и трябва да се жертваме един за друг.
Понякога доста големи жертви.
Слушам. Имаш много повече
пространство, отколкото в тази стая.
Сега таванът ще бъде твоята нова стая.
Не, няма. Таванското помещение си остава там,
където се поставят нещата и след това се
забравят, като нашия стар телевизор или
велоергометъра, който татко е използвал.
Нали.
Какво? Аз тренирам с него.
Просто го приеми като ново начало, нали?
Ще почистим старателно и може да си сложиш хубав тапет.
На костенурките ти не би навредило ако имаше по-добра гледка.
Харесва им така. Ето ти твоето владение.
Все още ли харесваш това, скъпи?
Да.
Дядо!
Дядо е тук, дядо е тук, дядо навсякъде.
Колко хубаво че идва дядо и той ще остане тук завинаги.
Хей! И моля запомни: ние не искаме да съкрушаваме дядо.
Първо трябва да се установи.
Има достатъчно време да говориш с него по време на вечеря.
-О, аз няма да съм тук. -Какво?
Какво? Ще уча при Ръсел.
„Ученето“ все още се учи, нали? Не е жаргон за нищо друго?
Няма татко. При „Ученето“ все още се учи. И получих одобрение от мама.
Дядо!
Джени!
Не го събаряйте.
О, човече.
-Здравей, дядо. -Здравей Мишизъб.
Ед.
Арти.
Къде е брат ти
-Питър?
-Питър!
Питър!
Хайде, нека помогнем на Дядо с багажа.
- Добре, дай ми го. - Така да бъде.
ДОБРЕ. Тогава ще взема куфара.
Пак ме нарече „Арти“.
Моля те, Артур, това наистина не му е лесно.
Ей дядо.
Хей, ето те. Погледни се.
Виж се. Растеш по-бързо от тревата.
О, модни кецове.
Благодаря ти. Харесваш ли стаята си?
Да, изглежда добре. - Разбира се, защото е красива.
Несъмнено най-красивата стая в цялата къща.
О, знам момче. Слушай, не исках да се случи по този начин.
Понякога трябва да се правят жертви в семейството.
Прав си. Вярно е.
Понякога дори не те питат.
Вече сме двама.
О, да, внимавай с подовите дъски. Те са неравномерно поставени.
Ще имам пред вид. Благодаря ти.
Ще се видим по-късно, дядо.
Можеш да дойдеш да ме посетиш по всяко време...
На тавана... където е пълно с паяци и мишки.
Питър! - Не съм направил нищо!
И така, ние сме тук.
Ограбен си, човече.
Не, бях нападнат.
Най-лошото е това, че дори не мога да се оплача.
Но ти се оплакваш, Питър.
Имам предвид у дома, защото той е стар
и всички го обичаме и други неща.
Не можеш да позволиш на врага да завземе стаята ти.
Трябва да отвърнеш и отстоявай правата си.
Нямам права.
Всеки има права. Те са, ъъъ... едно нещо... има нещо
свързано със стремежа към щастие. Това е конституцията.
Да, това би било чудесно, ако Живеех в Северна Америка.
Но очевидно Бърлингтън Авеню 153 е в Северна Корея.
Знаеха ли родителите ти това при покупката на къщата?
Какво?
Не бих се примирил с това.
Бих поискал обратно моята стая или щеше да има война.
„Или има война“?
Трябва ли да атакуваш дядо си?
Само тайно, разбира се, Ема.
Той не може да се бие с него по нормалния начин защото дядо му е силен,
голям и опитен, докато Питър е само слаб и малък. И тъп.
Ти си лош приятел.
Здравей Стивън.
Мама казва, че трябва да си обуеш джапанки за душ след тренировка.
Не е готино, Лиза.
Брат ми има атлетично стъпало. Напълно брутално и заразно.
Заразно?
И брутално.
Засегнати са само шест пръста.
Това са много пръсти, брато.
Здравей дядо.
Здравей сладурчето ми.
Искаш ли да играеш на нещо? Имам "северни елени"
Имам "коледен свят", Имам "1-2-3 коледна каша".
Може би, но не сега, нали?
Искаш ли да видиш филм Имам "Замръзналия снежен човек".
Не сега. Добре, мишенце? Може би утре?
ДОБРЕ.
Какво става с дядо?
Как така? Какво става?
Той просто не иска да прави нищо.
Просто се взира през прозореца, но вън е само това мъртво дърво
Татко иска да го отреже, но не му е
позволено да използва верижния трион.
Татко може да използва верижния трион по всяко време, охлювче .
Той просто реши да почака докато мама не каже, че е добре.
Нищо не става с дядо. Той просто е много уморен и
мисли много за баба. О`кей, добре
ДОБРЕ.
Махай се, махай се!
Мразя живота си.
О, хайде сега!
О,
"Обявяване на война.
Когато в контекста на събития, при които човек напуска стаята,
открадната от друг човек, няма друг избор освен война.
Имате 24 часа. Върнете ми това, което е мое тук
или се изправете пред последствията. Тайният войн."
Хубав почерк.
Лошо? Въобще не. Знаеш, че това е промяна, така че...
На кого говориш
Ъъъ, с Джери, скоро ще свърша.
Не, наистина бих искал да... но не мога
Заседнал съм тук Да.
Здравей Джери, Сали е.
Хей
Той не е заседнал тук. - Какво означава това?
Мога да го оставя, когато карам за работа. Слушай отново.
Ще се видим тогава, Джери.
Ще ставаш майка на бръмчалник ли сега?
Ще ми опаковаш ли сандвич с бележка в него?
Записка? Може би не е това, което пише.
Ще се срещнем друг път, Не искам сега.
Не сте се виждали с Джери от години.
Сега живеете наблизо. Това ще е добре.
Не мога и не искам. все още имам нещо за
правене. Трябва да се погрижа за това
Например за ключа на светлините
в стаята ми. Арти го инсталира с главата надолу.
Направено!
Отиваме след 10 минути.
Да, мамо
Как си дядо? Спа ли добре?
Като сурок. Благодаря ти. Нямате ли вестник вкъщи?
Да, има.
Ето го.
Ааа, не мога да прочета това.
Просто го направи по-голям. Ето така.
О да.
Джен...
Как наистина оцелява тя? Тя не яде нищо.
Никаква идея. Трябва да тръгваш, Питър.
ВСИЧКО Е НАРЕД. И? Няма кошмари?
Аз? Не.
Нарушения на съня?
Имам само осем думи останали на екрана.
Не искаш ли да говориш с мен за нещо?
Сега всичко е изчезнало! Какво направих? Как...
Питър, чакам!
Е, ако искаш да поговорим по-късно можем да го направим.
Забавлявайте се в училище.
Не каза ли нищо по въпроса?
Нито дума.Това трябва да се разбере.
И аз не те разбирам, човече. Имам предвид,
просто поставяш бележка под вратата?
Може би още не го е прочел.
Да, той го е прочел. Беше на бюрото.
Може би вече е забравил? Случва се на възрастни хора.
Това на теб се случва, Стив.
Ами сега. Е, нещо такова...
Проблемът е в това, загубил си елемента на изненадата.
Атаката трябва да бъде незабавна.
Имаш чили в раницата си. - Той знае това.
Да.
Здравей Стивън.
О, боже не.
Ти остави своите скоби в колата на мама.
Все още има шоколадово блокче там, изглежда.
Поне се надявам да е така.
Ще се видим след часовете.
Да, това е бонбон.
Напредваш ли, Артър?
Страхотно, ако обичаш големи кутии.
Славата на тази компания се основава на тях.
Да. Да, вероятно е вярно.
Сигурен ли си, че това е профилът на Уолмарт?
Уолмарт? Мислех, че това е за Кеймарт.
Не, Уолмарт.
Съжалявам. В момента имам толкова много неща в ума си.
Свекър ми се премести при нас, така че...
Никаква идея. По никакъв начин той не мисли много за мен.
Той смята, че работя за бездушна група компании
които не се интересуват от човешките грижи и нужди...
на своите служители.
Пожелавам ти много забавление.
Как да се прибера отново у дома?
Е, можеш да ходиш. Или можеш да вземеш това.
Вече имам мобилен телефон.
Това не е мобилен телефон. Дори не
знам точно какво е това. Вземи го.
О`кей, това е пътуване, наречено "Лифт".
Ако искаш да се прибереш вкъщи, просто плъзни и някой ще те вземе.
Нямаш нужда от пари, дори не е нужно да говориш с някого.
Избърши. Избърши го.
Чао татко.
О! Да.
Поздрави Джери от мен. - Непременно.
Боже, това всичко твое ли е? Тук се сбъдват всички младежки мечти.
Луд ли си? Момчетата не могат да си позволят това.
Билярдната маса сама струва шест бона.
И ти си играеш с всичко това?
Разбира се, разбира се.
Какво ти харесва да правиш първо?
Да играеш билярд, фитнес, футбол?
И какво по дяволите е това?
Това е едно колело. Много е забавно.
И можеш ли да караш това нещо?
Мамка му, да...
Епичен!
Мама трябва да ме види.
Еха!
Йо, Джери! О! Не знаех, че имаш посетител.
Това е моят стар приятел Ед.
Ед, здравей, Дани.
Удоволствието е мое. И така, отиваме ли на разходка?
Да.
О, добре. Защото моята масажистка ми каза, когато бях "седмица",
"Направете 10 000 стъпки". След това тя се срещна с мен на кафе.
И знаете какво означава „кафе“.
Кафе?
Да, кафе.
Утро, дами.
Сериозно, пич?
Тези йога панталони ме убиват.
Защо ги носиш?
Защо? Те ме правят сладък.
Да, като "Сладки, стари момчета. Все още мисля, че имам шанс..."
Хей, аз съм добър улов.
Получавам страхотна пенсия. Още две
години и мога да карам ски безплатно.
Караш ли ски?
Не, аз не. "Утро". Красива сутрин.
Как си? Прекрасно.
Да, възхитително. Спомени пенсията следващия път.
Сякаш някога ще караш ски.
Е, как е с дъщеря ти, Ед?
Добре. Имам стаята на внука си, което според него не е страхотно.
Той ми го изпрати вчера.
"... няма стая,... няма избор,... последици".
Еха! А твоят отговор?
Съвсем нищо.
Искаш да оставиш това така? - Трябва да отговориш на това.
Тази агресия изисква контраатака. Тактически правила.
Бил си в морската пехота?
Не съм. Имам предвид само...
Той е дете. Той свиква и аз също.
Аз съм негов дядо, така че той няма да направи нищо.
Луд ли си? Трябва да направиш нещо...
"Крадците на къщи отнемат правото на добър нощен сън."
Питър? Хей Питър!
Дядо. Това ти ли си?
Да, това съм аз и ти го знаеш. Знаеш ли колко е часът?
Време за лягане?
Посред нощ е.Хайде, това не е смешно. Не ми харесва
ако някой играе на трикове, дори да е моят внук.
Това не е шега. Това е война.
Ти не водиш война срещу семейството си, ти си
срещу врага. А аз не съм ти враг.
Имаш моята декларация за война. Защо не каза нищо?
Защото се надявах, че е шега.
Това не е шега. Взе нещо от мен и аз си го искам обратно.
ДОБРЕ. Хайде да спиш, разбрах.
Но сега край.
Ще се видим утре сутрин, съответно, скоро.
Дядо? Обичам те.
И аз те обичам.
Но войната продължава.
Здравей дядо.
Хей, Джени. -Мога ли да вляза?
Разбира се, защо не.
Защото не ми беше позволено да остана с Питър.
Винаги се промъквах когато не беше наоколо.
Влез.
Какво мога да направя за теб?
Нищо. Просто ми е любопитно.
Знаеш ли, че скоро ми е рожден ден?
Да, знам.
ДОБРЕ. Просто исках да се уверя.
Какво е това?
Това са мраморни топчета.
Мога ли да си взема такова?
Разбира се, но обещай да се грижиш за тях. Те са специални.
Ти не си вълшебник.
Хората винаги казват, че нещата са магически, а никога не са.
Не, не казах, че са вълшебни
но те са специални. Ела тук.
Знаеш дядо, че мраморът се използва за построяване на къщи?
Даже преди да се родя.
Точно така, още не си съществувала. Но ако имаш план
да построиш къща, винаги започваш първо да копаеш.
И по някаква причина почти винаги се намират мраморни топчета,
защото се търкалят навсякъде и лесно се губят.
И в почти всички кладенци,които изкопах,
намерих мраморни топчета. Познай какво направих.
Какво?
Събрах ги. А сега, ако преброиш всички топчета
Ще разбереш колко къщи съм построил.
Много къщи.
Аз работих дълго време.
Защо не работиш сега
Защото сега съм пенсионер.
Какво е пенсиониране?
Това е, когато спреш да работиш и можеш да правиш други неща.
С твоята баба имахме много планове
но понякога се случва по някакъв начин
различно, от това, което си планирал.
Мога ли да получа мрамор сега?
Да.
Внимавай, мишок, внимавай.
Добре ли си, дядо?
Да да. Тук просто си почивам.
Все още ли ще получа мрамор?
Вземи каквото искаш
О, не, не, не
Какъв е този звук?
Дядо е загубил топчетата си.
"Ела в стаята ми. Веднага."
Искаш да ме видиш? -Да. Затвори вратата.
Седни.
И така, ти знаеше за буркана с всичките ми топчета?
Не. Откъде да знам какво имаш тук
в твоята стая ...? Тя беше моя.
Добре. Това е забавно. Всъщност много смешно.
Всички харесват шегобийците. Мислех, че сме приключили.
Просто кажи на мама и татко че имаш стаята и
искаш да я изтъргуваш с мен. Това е положението.
Наистина ли искаш война? Защото аз участвах в една.
Не е като видео игрите.
Дори и да спечелиш, други ще бъдат наранени.
Просто искам това, което си е мое
И си играеш с огъня?
Аз не играя.
Добре. И какви са правилата на цялото това нещо?
Какво?
Имаме нужда от правила за това какво е позволено и какво не.
Във войната няма правила. - О, да, има.
"Правило номер едно: без странични щети
за цивилното население или тяхната собственост."
Това означава, че не трябва да застрашаваш
своите родители или сестрите си.
Съгласен съм.
"Правило номер две: не говорете за това."
ПРАВИЛА ЗА ПОВЕДЕНИЕ
Това е между нас. Точно между двамата. Никой не предава другия.
Съгласен съм.
ДОБРЕ. Знак!
Добре, желанието ти е закон "Тайният войн".
ДОБРЕ. „Старият войник“.
Отсега нататък: „Внимавай повече“.
джунглата: голяма и малка, екзотични
и причудливи животни живеят тук
живеят тук на едно и също място и по едно и също време едно до друго.
Играта се нарича: оцеляване. Девиз: яжте или бъдете изядени.
Тези, които атакуват първи са с предимство
Насладете се на деня. Тези, които спят, ще бъдат изядени.
ДОБРЕ. Добре.
Какво е това?
"Бързосъхнеща монтажна пяна" .
Ще го убия. Не се забърквай с мен, ти...
Мислиш ли, че си умен?
Тогава си направил аритметиката без стопанина, приятелю.
Ще съжаляваш за това, обещавам ти.
Мислиш ли, че си умен? Дори не е близо!
Никой никога не бива да разбере!
Не знам за какво говориш.
Справяш се много добре, дядо.
Благодаря ти, мишенце. Ти си много добър учител.
Защо лицето ти е толкова червено
Не знам.
Може би съм алергичен към нещо в тази къща.
Е, тогава ще съм в крема за бръснене.
Искам да кажа... училище.
Ъъъ, Питър! Това ли е твоята папка?
Да, благодаря ти.
Забавлявай се в училище, хлапе. Обичам те.
Ей как си след супер ненужната война?
Не съм добре. Будувах цяла нощ. не можах да заспя.
Диария?
Какво? Не! Дядо ми.
Дядо ти има диария?
Не! Няма диария в тази история.
Направих всичко, което каза и го удари няколко пъти.
Тази сутрин сложих Табаско в кафето му.
До сега нищо.
Пич, дядо ти работи с пси-опера.
Психологическа война.
Или просто е пораснал.
Питър? Когато се наговорите достатъчно, ще искате
може би да ни прочетете есето си за вашата лятна ваканция?
Да, разбира се.
"Моята лятна ваканция" от Питър Декър.
Тази лятна ваканция беше най-доброто
нещо, което някога съм имал.
Ходех много и не си вземах душ
докато не замириша на маймунски задник.
Продължи да четеш, Питър. Продължавай.
Не искам. Това не е мое...
Прочети
Измислих как да замразя моите собствени пръдни в чантата.
Не съм написал това.
Седни отново. Ще си поговорим след часа.
Psy-ops(Психологическа операция).
Любителска.
Какво става тук?
Ъъъ, нищо, абсолютно нищо! Просто имаме...
Донесох малко лексикални упражнения.
Наистина ли?
Речник.
Ръсел, махай се! Миа, ти остани.
И правилото, което казва „не“!
Момчетата не могат да влизат вкъщи, когато никой не е наоколо?
О, Боже, мамо, не си и помисляй. Не сме направили нищо.
Аз също бях на твоята възраст.
Ти? Не мога да си представя. - О, не?
Не. Вече... -Какво?
Ти вече си, ти си...
казвам!
Речниковите упражнения наистина си заслужават, скъпи.
Какво по дяволите...!
Е, ти започна, момче.
Изпълни ме.
Получих си го напълно. Залепил лента в края на вратата,
сякаш няма да подуша нещо от стотина метра.
Начинаещ!-Тя е в края на вратата.
Всъщност вече не е безобидно.
Върни се, започвам.
Да, вече го направих.
Да пропуснем дупката.
Добра идея. -Да.
Чудя се как дядо играе голф.
Моите джорданци!
Пич, мисля, че твоят дядо трябва да е нинджа.
Моите джорданци.
За пръв път?
Не за мое огорчение, не.
Ти какво си, шпионин или нещо такова?
Не. Просто се опитвам да бъда по-умен от внука ми.
Ние сме в средата на война за стаята му.
Току-що се нанесох при дъщеря ми...
Не, не казвайте. Тогава никой не може
да ме принуди да свидетелствам срещу Вас.
Аз съм ням.
Ще Ви помогна.
Дайте ми последен шанс.
О, глупаво... Какво пак правя грешно?
О, не, не. Трябва да преминеш през него по свой
собствен начин, иначе никога няма да се научиш.
Харесва ли ти това?
Е, разбираш ли, всичко е наред.
Бам! Автомобили като този VW Бръмбар от 1974 г...
Имахме и такъв.
Съединителят беше счупен и го заменихме.
Знам. Изпусна маховика на пръста на крака ми.
Самите ние сме виновни. Не бях синът, когото винаги си искал.
Не искаме ли да гледаме нещо друго? Може би...
Нетфликс?
Каналът за времето?
Домашно пазаруване?
О, да, "Гринч", моля.
Добра идея!
Хей, отивам при Скайлър.
Какво? Сега?
Да, за учене.
Искаш да отида в добър колеж, нали?
Добре, до нови срещи.
Вижда се с Ръсел, знам това.
Какво? - Не е моя работа.
Изплюй го, преди да се задавиш.
ДОБРЕ.
Само не започвайте бой с нея за приятеля и.
С теб ми отне две години.
Да. Когато започнахте да се срещате с Арти.
Не знам нищо за това.
Но аз знам. Беше ужасно.
През цялото това време си бях вкъщи.
Да, беше вкъщи и разговаряше с майка си.
Никога не си идвала при мен.
Наистина ли? -Да.
Извинявай. -Не, всичко е наред, аз бях виновен.
Мислех, че не е достатъчно добър за теб, докато разбрах
че не това беше въпросът. Каза, че е достатъчно добър за теб.
Но, сега се разбирате добре.
Защото се теглим заедно.
Но винаги ще ми липсват тези две години.
Еха! Да, много благодаря, Ед.
Примирих се с теб. Имам предвид това много сериозно.
Но що се отнася до твоята кариера...
Какво? Татко!
Нищо срещу Арти, мисля така за хора, които губят мечтите си от
загуба на зрение и се задоволяват с по-малко, никога не са щастливи.
Наистина ли? Е, и аз мисля също че хората ценят сигурния доход.
Което след това им позволява да вземат остаряващия им тъст.
И аз се казвам "Артур". Хайде, време за лягане. Марш на почивка.
Лека нощ, мишенце.
Нощ. -Лека нощ.
Отново свърши страхотна работа.
Съжалявам.
Не мога да сглобя нищо. Той е скрил всички винтове.
Сега трябва да спя на пода.
Това е наистина смешно.
Да. Хаха.
Пич, може да се наложи да признаеш
че не си толкова умен като дядо ти.
Били, нечестива змия.
Благодаря.
Стивън, кучето дъвчеше отново гащите.
Те не са мои.
Наистина ли не? "Капитан Стив" е написано на колана.
Направи се че излизаш!
"Капитан Стив".
Виждаш ли, много е лесно.
Да, благодаря ти, скъпа
И сега, чупката. Много ми помогна.
Е, кой го казва?
Знам какво можеш да направиш, Питър. -И какво от това?
Можеше да използваш част от твоята умствена енергия, която хабиш
използвайки глупавите шеги на дядо си за
да се отървеш от твоята четворка по математика.
На кого му пука за математиката? Това е истинският живот.
казва човекът, който изгражда виртуален замък във видео игра.
Петербург не е замък, той е дворец.
И след почти три години на строителство,
той е толкова добър, колкото и завършен.
Продължавай да мечтаеш.
А, не. О!
И тогава виж дали светлината отново свети.
Не не не!
Всеки начинаещ знае това.
Какво беше това?
БИСКВИТКИ НА ДЯДО
Имаш ли ги при себе си?
Имаш ли пари
Не е нужно да броиш.
Знам, Пит. Вярвам ти.
Не е смешно, Питър!
Не ме наранявай, няма да нараня и теб!
Прави каквото искаш, само: не ме хапи!
Знаеш ли какво, просто изчезвам.
Нямаш нищо против, Еди.
Стой настрана. Стой настрана. Стой настрана!
Какво е това?
Аварийна верига.
Какво? Като тези от рекламата?
Искаш да да нося това? Дума да не
става! Няма начин. Предпочитам да умра.
Знаеш, че можеш да я носиш под ризата и никой нищо няма да види.
Чудесно е.
Татко, ако не искаш да го носиш за себе си, носи го заради мен.
Но това не ми трябва. - Наистина ли?
Ако ти кажа,
че Артър имаше предвид, че ти
си постъпил много странно.
О да?
За ваша информация: Не казах „странно“.
Казах, "изключително объркано".
„Объркан“.
Татко, толкова ли е трудно да повярваш, че ние се грижим
за да не трябва никога да използваш това.
Това е вярно, защото никога няма да го нося.
Татко, това просто би ме успокоило да знам, че можеш да
получиш помощ, когато имаш нужда от нея с едно натискане на бутон.
Пак заповядай.
Моля.
Хубаво колие, дядо.
Само внимавай, приятелю.
И така как го намерихте?
Да. Не успях да се свържа с него онлайн и се разтревожих.
Работата на живота ми, в руини.
Това е само купчина развалини.
Той съсипа Петербург.
Работих върху него повече от една трета от живота ми.
Строго погледнато, три дванадесети са точно 25 процента,
това е по-малко от една трета от живота ти.
Така е.
Всичко ще бъде наред.
Аз бях прав, скъпа.
Малкият бавно идва на себе си.
Обещавате ли и двамата да използвате само думи?
Обещано.
Защо трябва да правим това?
Когато се водят мирни преговори, има нужда от неутрален медиатор
в противен случай се израждат в някакъв момент до крясъци.
Това е глупаво!
Отне ми пет минути, за да се стигне до това
да седнете на стола, Не ставам отново.
Дядо обеща. Сега ти трябва да обещаеш.
Добре. Обещавам го.
Добре. И така, военните действия стават все по-силни
в посока която всеки друг можеше да предвиди.
Не бърквай в някой чужд компютър.
Това не беше готино!
Всичко е позволено на война, хлапе.
Война! Просто искам да си върна стаята!
Не викай!
Изобщо не го правя, крещи той.
Извини се на дядо.
Не, остави, мишенце.
Обичам те, дядо. - И аз те обичам.
Спри! -С какво?
Какво става тук? - Нищо не става тук.
Трябва да си неутрална!
Дори не знам какво означава това.
Не можеш да се преструваш, че ти го харесваш повече от мен.
Но аз го харесвам повече от теб. Даде ми бисквитка.
Добре, това звучи по-зле, отколкото е. Точно
така, бисквитата е сменила притежателя
но много преди това беше насрочен процес.
С шоколадови чипове. Любимият ми сорт.
Моят също.
Добре, стига. Мирът се отменя.
Не викай!
Майната му всичко!
Не казвай „Майната му“!
Питър.
Вземам ли втората си бисквитка сега?
Питър, моля те, изчакай. Тази бисквитка
беше грешка. Излежда, че може би съм искал
да повлияя на медиатора, което
отстрани изглежда малко неподходящо.
„Донякъде неподходящо“?
Хайде бъди честен, имаше предварително мнение
когато влязох в тези преговори. Не искаше да дадеш шанс на мира.
За какво? Ти унищожи Петербург.
Но това се опитвам да ти кажа.
Войната не е просто игра, Питър.
Само деца, глупаци и генерали мислят така. Войната боли.
Войната ранява, убива и причинява мизерия. Трябва
по някакъв начин да сложим край на това.
И как?
Какво ще кажеш за едно последно
състезание и победителят получава всичко?
Какъв вид конкуренция?
Нямам идея, избери нещо.
Правя каквото искаш и тогава приказката свършва.
- Какво искам? - Каквото поискаш.
ДОБРЕ.
Това не е среща. Трябва ни четвърти в отбора,
трябва да е жена и не познавам никой друг.
Един момент. Ти искаш да ти
помогна да видиш своя внук на картинга
да шофира, защото вие двамата не можете
да живеете спокойно под един покрив?
Може и така да го изразиш.
Ще участвам. Понякога моята внучка ми скъсва и последния нерв.
О, небеса, ние сме мъртви
Тактика на сплашване, това е всичко, Дани.
Просто не показвай страха си. Това ги прави силни.
Те са като бебешки велоцираптори.
Да, точно, велоцираптори.
Спомняш ли си изобщо как се играе доджбол?
Имаше ли доджбол през твоя век?
Имаше умни магарета, знам това.
И не забравяйте да си пазите главите.
И яйцата. Пощадете бижутата на короната.
Чухте го.
Носиш ли лепилото със себе си, стари човече?
Грешният ти бит е на път да излети.
Големи думи за бебе. Искаш ли първо да смениш памперса си?
Не, може би ти!
Мъже! -На кого казваш това.
Ще харесаш тавана, дядо.
Не бъди твърде прибързан, малкият ми.
Започва! -Започва!
Да!
Здравейте!
Препускай за живота си!
Огън!
Защо се включих в това?
Човек на земята.
Ей, не с главата надолу, казахме!
Опа. Подхлъзнах се.
Резултат! Тийнейджърски екип: Един.
Старши отбор: нула.
Ушите ми звънят. Това е варварско.
Млъкни, Дани, дръпни се.
Кой е това?
Елате тук, момчета.
Изглежда, че са твърде бързи за нас.
Трябва да играем по свой собствен начин
ако искаме да победим. Прав ли съм?
Да. -Да да.
Имам идея. Така,...
Игра втора! По местата!
Грабни ги!
Огън!
Да. Сега имате проблем.
Бум!
Аут! Аут! Аут! Хванат два пъти, едно попадение. Три точки.
Ела, привидно мъртъв, покажи ми!
Е, ако това не е г-н "С рогата напред!"
В топките.
Ами сега. Отново се подхлъзна.
Край на игра две. Табло. Последен мач. Победителят получава всичко.
Пак ли ти? Ела тук.
По местата!
Какво замисля?
Дани!
Ти си животно!
По дяволите. Кажете сега, Мамка му, чия къща е това?
Наша къща! Наша къща!
Да!
Финален спринт!
Джери! Какво при теб?
Нещо се счупи.
Капеше силно.
Годинки! Искам да кажа, стари човече, добре ли си?
Но със сигурност е глупаво.
Натисни.
Вие! Аут!
Мамка му!
Ей, не можеш да ме хванеш, горя!
Извинявай, Дани!
О, беше нарочно.
Вие двамата, махайте се!
Какво?
Това е несправедливо.
Да, не се брои. Момчето вече беше излязло и той стреля като момиче.
Даян, това беше огън от собствените
ни редици. Играеш за врага ли сега?
Вие тримата, махайте се!
Извинявай, дядото на Петър, но сега сте длъжен!
Къде е женската солидарност?
Извинявай, малкия.
Не си загубил напразно.
Това е толкова глупаво.
Да Да, вие сте вън, излезте!
Покажи му, Ед! -Давай.
Давай, Питър! -Довърши го!
Вземи стаята си обратно. - Да точно!
Покажи му какво е рейк, Ед! - Хайде, Ед!
Какво чакаш? Върви сега. Следващият е осмият рожден ден.
Табло!
Това не е реално! -Не!
Какво? Няма начин! Взех неговата топка, преди да хванеш моята.
Първо взех твоята.
Сериозно, той я получи преди него. - Той пусна своята.
-Не е вярно. Той има гумени пръсти. Вижте моля.
Той е стар. Пръстите му не работят.
-Пръстите работят.
-Добре, това е достатъчно. Играта свърши.
Върнете се вкъщи, всички, сериозно.
Аз спечелих. Ти загуби.
За какво говориш? -Явно хванах топката пред теб.
-Има ли случайно бар тук?
-Какво е това?
-Просто драскам.
-Това не изглежда като една от обичайните ти "кутии".
Да.
Намирам го за интересно и наистина много прекрасно. От работата?
-Не, градът прекрати търга за разширение на
библиотеката и си помислих Ще изпратя черновата си.
-Но ти знаеш как е. Те винаги избират една от големите компании.
"100 процента от ударите са към вратата
така, че не се опитвайте да не влизате".
-Знаеш ли кой каза това?
-Ъъъ не.
-Уейн Грецки. Най-добрият състезател по хокей на лед в света.
-Тъкмо се канех да го кажа.
-Великият?
-Най-големият.
-Все още ли не си спортен фен?
Не.
Добре.
Ето тук! -Готов за успокояване!
Просто лежете там, сър.
-Какво искате от мен? - Тихо, сър!
-Ще спасим живота ви, сър. Дръж го здраво!
-Току-що го купих, тъпак!
-Не изпадайте в паника, сър, вие сте в добри ръце!
-Отърви ме от това нещо или си мъртъв!
-Пациентът се защитава. Може да се нуждаем от фиксации.
Стойте неподвижно, сър. Спокойно сър!
-Леле, този тест беше труден.
-Намерих го много лесно.
-Хайде, влизай.
-Мда, благодаря, но мисля, че бих предпочел
отида с автобус - с моите приятели.
-Хайде сега, влизай.
-До утре.
-Твой приятел?
-Това е Чък. Не е нужно да знаеш повече за него.
-Хм...
-Къде отиваме?
-До едно езеро. Там е хубаво, ще ти хареса.
-Вече знаеш, че съм само на 12?
Все още ми предстои целият живот.
Може би един ден ще стана президент.
Или да бъда първият човек, който лети до Марс.
Свети боже!
-Излез!
-Знаеш, че мама ни очаква за вечеря.
Може би трябва да й се обадя и да кажа къде сме.
-Не се притеснявай, ще донесем вечеря с нас.
Наех го за няколко часа. Мислех,
нека направим нещо заедно и отидем на риболов.
Звучи ли добре?
-Много добре.
-Определено е скучно.
-Не мисля така.
-Нещо клъвна.
Издърпай го! Изглежда много голямо. Хей
Това е огромно!
-Ела тук Да. Това не е риба, това е кит.
Той оказва много съпротива.
Тази вечер на всички ни писна.
-Ще ти дам нова стръв.
-Благодаря ти.
-ДОБРЕ. И извади!
Наистина, наистина добре.
-Благодаря ти. Вид забавление.
-Да, наистина. Това се случва когато погребеш брадвичката, разбираш ли?
-Как кълве?
-Много добре. Хванах няколко хубави.
-Радвам се за теб. Това определено е така
защото тук не ловят много хора. Защото е забранено.
-Какво? -Какво?
-Можеш да попиташ рейнджъра. Ето той идва.
-Изхвърли рибата! -Но защо?
- Извън борда с това!
-Как така? -Измисли си го!
-Готината кутия!
-Забрави готината кутия.
Нарушаваме закона!
-Настига ни.
-Точно така, той ни настига.
-Какво правиш там?
-Ще се обадя на Чък да ни вземе.
-Изостави ли ни? Какъв приятел е това?
-Приятел? Той е моят шофьор. Не го познавам.
-Спрете веднага или вие ще си понесете последствията!
-Дръж се, кацането ще бъде трудно.
Побързай!
-Защо не ми каза че риболовът е забранен?
-Искаше само да наема лодката!
-Стоп!Стоп!
-Това беше толкова прекрасно!-Да, беше.
-Да нарушаваш закона e погрешно, знаеш това.
-Да, знам това.
-Спри тук, Чък. Искам да ти покажа нещо, Пит.
-Построих тази къща, която сега е празна.
-Цветът е различен, не ми харесва. Какво мислиш?
-Мисля, че е добре.
-Може би си прав.
-Знаеш ли, през годините, когато не бях в добро настроение,
карах насам и погледнах вътре.
Видях хора, живеещи в моята постройка, отглеждаха децата си,
направляваха живота им и се почувствах по-добре.
-Чувстваш ли се по-добре сега?
-Да, абсолютно. Да ти кажа ли една тайна?
-Да.-Тогава ела с мен.
-Хора, които строят къщи обикновено подписват своите произведения,
както художниците правят своите картини.
-Наистина ли?
-Да, но винаги само скрити.
-Някои пишат имената си на лъч, някои крият
вестник с датата на завършването на къщата под пода.
Винаги има стихотворение в края на aнтрето или
тоалетната, написано преди да я инсталират.
-Ти как го правиш?
-Винаги съм молил някой от моите хора
да вземе снимка на мен и баба ти.
и да постави това на стената до камината.
Ето защо има навсякъде в тази част на града
Снимки на мен и твоята баба по стените.
Това никой освен теб не го знае
Сега знаеш.
Това е готино.
Ще станеш истински рибар.
Може би следващия път ще намерим
езеро, където е разрешен риболовът...
и което гъмжи от костур.
- О, наистина яко. - Да, убийствени неща.
- Дядо? -Да, Пит?
Благодаря ти, че днес лови риба с мен. Забавлявах се.
- Винаги си добре дошъл. И аз се забавлявах
много. Нека правим това по-често.
-Да. С радост.
Ще се видим по-долу.
- Страхотно. Хвана ме
И правилно. Ти си мъртъв човек
Опа. -Ауа!
- Е, нещо подобно също.
- Не, не отново.
- Ами сега. Но и нещо подобно.
- Шапката Дядо Коледа пасва точно тук.
- Вече приключи ли да пишеш?
Все още съм там.
"Елате и отпразнувайте нейния супер забавен
рожден ден парти с Дженифър. Девиз: Коледа"
Страхотно. Много добре.
Харесва ли ти?
Абсолютно.
- Прошка? Това заето ли е?
- Благодаря, че дойде с мен. Никога не
обичам да ходя сам по такива поводи.
- С Карл сме имали много приключения заедно.
- Той ще ми липсва, старият войн.
Как е той...? Ти вече знаеш...
- Заспал. При скачане с парашут.
- Изглеждаш добре брато.
- Сама ли сте тук, госпожо?
-Това е съпругът ми.
- Мога да те откарам до дома.
-Какво, по...
Съжалявам.
- Глупаво.
- Какво? Мамка му!
Наистина съжалявам, Карл.
- Не го познавам човека.
- Тогава ми кажи. Как беше погребението вчера?
- Много хубаво. Благодаря че попита.
- А с теб? Нещо вълнуващо случва ли се в училище.
- Не. Освен ако не отбележим че
Осмокласник получи удар в лицето, вълнуващо.
- Наистина ли?
- Да.
- Как стана това?
- Той получи пълен товар от портокалов
сок, когато ми отвори раницата.
- Лудост нали?
- Здравейте, момчета.
- Хей татко
- Ще изключа нещата за момент, тогава ще помогна
да поставите светлините на покрива, Ед.
- Благодаря ти Артур. Казах „Артър“.
- Вие двамата сте добър екип.
- Рожденият ден на Джени ще бъде страхотен.
- Сега ни трябва само едно до началото на септември
- Намери Дядо Коледа и всичко ще е идеално.
- Забравете за Дядо Коледа. Познавам го лично. Считайте го за направено.
- Благодаря татко. Мило от твоя страна.
- Това е най-малкото, което мога да направя.
- Майко, преди да кажеш „не“, изслушай ме.
Мога ли да поканя Ръсел на партито на Дженифър?
- Не, какво?
- Защо не? Идват и приятелите на Петър.
- Хрумна ми, че Поканих Джери и бандата му.
- Да, добре.
- Не виждаш ли колко несправедливо е това?
Мразя те!
- Не искам да чувам това.
- Хей Питър?
- Да?
- Слушай... През Първата световна война германците
и британците празували заедно на Бъдни вечер.
"Отпуснете ръцете си, за да отпразнувате
празника вместо да стреляте по врага".
Рожденият ден на сестра ти е специален
повод и трябва да се празнува.
- Предполагам, че си прав.
Така че се разбрахме за временно примирие за Джени.
Да?
- Съгласен съм.
- Там!
- О, спри! Нарани ме Aу.
- Изглежда забавно.
- Да, много забавно.
Ние също обичаме да се забавляваме.
- Забравих, трябва да се върна.
- Сега си сам, имам въпрос.
Познаваш ли внука ми Питър Декър?
Помисли си.
До боклука. -Какво?
- Става по-лесно,когато няма съпротива, момче.
Хайде, дебелако.
- По дяволите кой си ти? - Млъкни!
- Дисциплинарна комисия.
Остави Питър на мира, разбрано?
- Фу, презряло. Не си късметлия днес, тлъста гад. Вътре теб
- Не! Не! Не! Не!
Колко гнусно!
- Махни ме от тук! - Здрасти.
- Еха!
- Честит рожден ден, врабче.
ЧЕСТИТ РОЖДЕН ДЕН, ДЖЕНИФЪР!
ЧЕСТИТ РОЖДЕН ДЕН
- Тихо е. Твърде спокойно.
- Били, има примирие. Дядо му със сигурност няма да направи нищо.
- А ако се случи, аз съм подготвен. Виждате ли трона там?
КОЛЕДЕН СЕМИНАР
Инсталиран е минен капан.
- Някой тук да се взриви?
- Изчезвай, Стив.
- Този яйчен вкус не прилича на нищо.
- Можем да променим това веднага.
- Внимавайте момчета! Познайте кой е тук!
- Хо хо хо! Весела Коледа, Дядо Коледа е тук!
- Да, Дядо Коледа! -Джучху!
- Не толкова бурно, Имам достатъчно за всички.
- Играчки и сладкиши. Това, което детското сърце желае.
- Изчакай малко. Това не е моят дядо.
- Ед?
- Не благодаря. Трябва да внимавам. Никога не знаеш.
- Малкият не би посмял да направи това. Ръкувахте се с него.
- Не, на тези деца не може да се вярва.
- Ей дядо.
- Ей хубаво парти, какъв приятел!
- Да, супер готино. Но аз си помислих че играеш Дядо Коледа?
- Аз! О, не, Оставям това на професионалистите.
Откакто Джери се пенсионира, той е Дядо Коледа. Това проблем ли е, Пит?
- Защо проблем?
- Само питам. Хей, би ли бил толкова добър и да ми донесеш вода?
- Благодаря, хлапе.
Момчето е замислило нещо, усещам го.
- Със сигурност просто съвпадение.
- Хо хо хо. И как се казваш?
Нека позная. преди 20 години нямаше име. Прав съм?
- Питър? -Татко, какво има?
- Знаеш ли къде е Миа? Тя трябва да ми помогне с хот-дога.
- Не, не знам. - Добре, тогава ми помогни.
- Ей дядо. Какво се е случило с теб? Всички сте мокри.
- Няма отговори на някои въпроси.
- Ей, бисквитка?
-Не, не сега. -Вкусни са.
- Благодаря, наистина не искам. - Особено тази.
- Не харесвам. -Със сигурност?
Абсолютно безопасно.
- Моля, сложете горчица и кетчуп за тези неща
и ги носете на гостите преди да им е станало студено?
- Разбира се, татко. Поемам отпред, а ти отзад?
- Ти си шефа.
- О човече съжалявам, че се подхлъзнах
Кълна се, че не беше нарочно.
- Не може да се направи нищо.
О по дяволите. Бутилките трябва да са твърде пълни.
- Здравей татко? Просвещението се отказва от своя призрак, видя ли?
- Да, видях.
- Питър, ще провериш ли компресора за надуваемия замък?
- Може да е малко по-надут.
- Какво замисля хлапето?
- Дядо!
- Тате!
Тате!
-Татко, ранен ли си
- Добре съм. - Намерих четвърт долар.
- Питър, нали си казахме без шеги.
Ръкуваме се с него. Какво стана?
За какво говорите двамата?
Дядо, Кълна се, че не съм направил нищо!
- Дядо Коледа е мъртъв.
-Добре де, може би малко.
- Това не е хубаво.
- Дани, Ед,...
Видя ли това? Беше невероятно.
- Тук идва Дядо Коледа. Хо хо хо!
- Моите колбаси!
Джери! Добре?
Къде съм?
Пожар!
Пази се! Гася!
Ще взема градинския маркуч.
Добре. ВСИЧКО Е НАРЕД. Имам химикал...
"По лицето ..." сляп, аз съм сляп!
- Ще направя това!
- Дядо, махни се от пътя!
- Моето коледно дърво!
Моята коледна торта за рожден ден!
- О, какво направихме?
- Зубър!
- Питър!
- Здравей, мамо.
- Миа? Ръсел?
- Не смей да бягаш, Ръсел!
- Нищо не се е случило.
Добре и не мога да се сдържа.
- Хей, може ли някой да ми помогне?
- Това е много дълбока драскотина, г-н Марино.
- Първо трябва да видите дървото.
- Благодаря ти.
- Какво? Какво? Няма нищо. Добре съм.
- Разбира се, че си добре. Винаги ще си добре.
- Никой не трябва да ти помага по някакъв начин или да те обича.
- Сали, моля те, спри.
- Можеше да си мъртъв!
- Хайде, не прави драма сега. Беше инцидент и нищо повече.
- Злополука? -Да.
- Сериозно ли мислиш, че не знам нищо за "войната"?
Татко... или да кажа „стар войник“?
О, о, това.
Какво си помислихте?
- Не обвинявай момчето. Това зависеше само от мен.
Аз съм възрастен, Трябваше да се владея повече.
Бог знае по-добре.
Толкова съжалявам. Излезе извън контрол.
Имам достатъчно пари да платя за всичко.
Ще взема стария си екип и ще оправим всичко.
- Не става въпрос за къщата или парите, татко.
Ако не искаш да останеш при нас, така силно, трябваше да го кажеш.
Никога не съм казвал, че ви мразя.
Точно, никога не си ни казвал.
Да, никога не съм го казвал. Разбрали ли сте това сега?
Не! Забрави това, което никога не си казвал.
Просто си мислех, че когато дойдеш у нас, ще забележиш, че ние
те обичаме и променяме твоя живот за да не живееш сам.
Но разбира се не се стигна до това.
Толкова си запален по това...
Да се??забавляваш.
- Добре ли си, дядо? - Да добре съм.
Съжалявам за случилото се на твоя рожден ден.
- Всичко е наред. Имам нещо за теб, за да се чувстваш по-добре.
- Това е мило от твоя страна. Но аз ти я дадох, помниш ли?
Не я ли искаш?
- Мисля, че имаш нужда от нея повече. Но това е само под наем.
- Това е много мъдро от теб, скъпа моя.
- Скоро ще можете да си го приберете.
Лекарят просто гледа рентгеновите снимки.
- Чакаме те отвън.
- Мога ли да го видя сега?
- Не. Ще отнеме твърде много време докато и двамата ви върнем
и оставим сами заедно. Може би никога.
= Ще се оправи ли отново?
- Естествено. Що се отнася до вас и Миа, е съвсем друга история.
Ще бъдете в трудов затвор за следващите шест месеца.
- Затвор на работа? Какво е това, моля?
- Домашен арест и домакинска работа.
В продължение на шест месеца.
Какво? -Да.
- Е, това не е ли твърде много?
Направих наполовина по-малко от
Питър. Това е толкова несправедливо.
- Ще ме арестуват ли и мен за работа?
- скъпа, няма.
- Ръсел!
Моля, останете седнали!
- Какво? Почакай. Мамо!
- Ръсел?!
- Татко, не виждаш ли очите й...
- Ръсел!
- Стой тук, Миа.
- Оставете ме на мира!
- Ела тук сега, страхливецо!
Ела тук!
- Добре, достатъчно. Мама
определено е луда. Трябва да отида там.
- Изчакай. Познавам майка ти. Тя ще се върне.
- Няма да ме ударите, нали госпожо Декър?
- Не.
- Какво сте намислили?
- Това, което няма да направя, е да
загубя две години с дъщеря ми, Ръсел.
Хвани ръката ми преди да променя мнението си.
Ела утре.
- Наистина ли?
- Да. И носи работно облекло.
- Имам огромна дупка на първия етаж. Това трябва да се поправи.
- ДОБРЕ.
- И всичко е наред?
- Благодаря ти мамо.
- Не го нараних.
Всичко ще бъде наред.
Да вземем дядо и да се приберем.
Извинете, може ли да видите дали
Господин Марино вече може да се прибере?
- О, отдавна го няма. Предположих, че всички са си отишли.
Каза, че брат му ще го вземе.
- Брат?
- Да. Чък ...?
- Чък.
- Кой е Чък
- Татко?
- Ед?
- Дядо! Дядо!
- Дядо!
-Мамо!
- Джери също не знае къде се намира.
Не трябваше да го нараниш толкова силно.
- Вината е на Питър. Дядо го няма заради него.
- Да, Питър, но сега си върна стаята. Щастлив ли си?
- Питър? Събуди се.
- Мисля, че знам къде е дядо.
- Аз също много харесвам камината. Нещо такова вече не се прави днес.
- Благодаря ти. Тайните се крият зад тези стени.
- Почакайте!
Аз започнах това, Искам да го довърша аз.
- Здравей Чък.
Дядо! -Питър.
Е, какво става? Премести ли се в стаята си.
Това е твоята стая, хлапе. Винаги е била.
Реших, че искам ти да я имаш.
Не искам да си отидеш, дядо.
И двамата знаем, че стаята винаги ще бъде между нас.
Не, не. Аз си искам тавана
Не знам защо бях толкова луд за старата, миризлива стая.
Честно. Дядо, трябва да се върнеш, моля те.
Не е толкова лесно.
Аз също ще оправя всичко. Ще донеса всички мрамори обратно, кълна се.
О, Пит.
Дядо, моля те. Ти дори не знаеш колко съм смутен.
Просто искам да се скрия някъде.
Всичко е по моя вина.
Не, не вярвай нито за секунда. И двамата бяхме виновни.
Ти защити само това, което беше твое.
Може би такава война започва и продължава неопределено време.
Врагът ти прави нещо лошо за теб, тогава правиш нещо по-лошо с него.
И той отмъщава, и ти отмъщаваш.
И цялото нещо става все по-лошо и по-лошо.
И някой път някой просто хвърля бомба.
Така става, нали?
Да, така става.
Никога не искам да отида на война.
Наистина се радвам, че каза това.
И се надявам, че на Бог това също никога няма да е нужно.
Да ти кажа ли нещо?
Някак си ми хареса, че ме сравни с теб.
Наистина ли?
Да, можах да забравя своята болка за баба ти.
И... ти ми направи хубава лошотия няколко пъти.
Е, ти и аз също.
Да.
Моля те, прибирай се, дядо.
Ела тук.
3 МЕСЕЦА ПО-КЪСНО
Е, господин Декър, подпишете тук тогава.
Всъщност исках да изрежа дървото сам.
Но жена ми изпитва отвращение към верижните триони.
Мога ли да използвам резачка по всяко време.
Вярвам ти, човече. И ако все пак
по някаква нужда ми позвънят от офиса, нали?
Имам предвид, мога да използвам верижния трион по всяко време.
Моля, още малко внимание.
Това е просто моторен трион. Как така? Тя каза ли нещо?
МИР
Ей дядо. Готов съм да отида на риболов.
О, Питер, забравих да ти кажа. Днес риболовът трябва да бъде отменен.
Как така? Винаги ходим на риболов в събота. Това е нашето нещо.
Знам, това . За съжаление имам други планове сега. Ще ти ги кажа.
Т.е. как?
Може би ще отидем на кино или в новия магазин за сладолед.
А, разбираш ли, това е за мен. Трябва да тръгвам. Правим нещо.
Нещо не е наред?
Заради Петър.
Хайде.
Дядо! Дядо!
Здравей Дядо.
Там! -Пръстите му не работят!
Не. По-добре по този начин.
Твърде много? - Пасва!
О! Извинете ме!
Отново.
Виждам, че си... Охлажда, стимулира кръвообращението.
Ръсел! Ръсел! Ръсел!
Трябва да изрежете това.
Мамка му, съжалявам. Имам жаба в гърлото.
Искам да бъда оперна певица.
Как се движеше?
Човекът е все още жив.
В следващия епизод ще видите...
Отново, нали?
Хей, мога ли да ти помогна? Мога ли да ви помириша?
Мога да ви помогна, сър - Пъф, абсолютно. Да!
Не, не прави нищо. Време...
О, хайде сега. - Е, пак.
Какво не правиш. - Това е животът.
И можеш ли да караш това нещо?
Мамка му, да, забавно! SP-и ASS.
Трябва да умеете да пишете.
Какво беше това сега? Беше ли в морската пехота?
Абсурд. Просто искам да кажа.
Толкова си глупав.
С теб!
Мамка му кой си ти
Добре, има го в кутията!
бих работил за бездушна група компании
които не се интересуват от опасения и нужди на вашия...
Добре, изрежете го. Беше добре.
Благодаря също.