Превод - Ростислав Кирилов Yavka.net
Капитане, къде сте?
Пътувам със семейството на сестра си.
Изчакайте, почти стигнахме.
Това ли е правилният път? - Минавал съм от тук десетки пъти.
Всички други пътища са блокирани.
Моля ви, качете ни. Имам жена и дете.
Моля ви, откарайте ни до летището. Умолявам ви...
Не съм ухапан! Това не е ухапване.
Ако ви изглеждаме опасни, поне вземете детето ни, моля ви.
Господине?
Моля ви, умолявам ви!
Господине, моля ви!
Джунг-Сеок...
Не казвайте нищо, докато не стигнем до кораба!
Можеш ли да ни кажеш защо този вирус се разпространи, Поул?
За съжаление, нямаме много информация.
Знаем, че вирусът води началото си от лаборатория в Ю. Корея.
Не знаем точно как е започнало разпространението му.
Разбира се, този вурис създаде пълен хаос в Южна Корея.
В онлайн пространството се носят слухове
за безопасна зона на юг...
Пусан? Правилно ли го произнасям?
Точно така. Хората са евакуирани там.
Нито едно, място не е безопасно.
Говори се убежище на Корейския Полуостров.
Правилно. Предполагам, че говорите за Северна Корея.
Може би е късмет, че се случи преди
обединението. - Може да се надяваме.
За колко време Корейското правителство да изгуби контрол?
Само за ден.
Моля, движете се бавно!
Тук Алфа едно.
Движение! - Внимавайте.
Тук Алфа две. Около 50 цивилни чакат за качване на борда.
Чичо.
Добре ли си, Донг-Чуан? - Да.
Къде е Чул-Мин? - Той отиде да повика помощ.
Не трябваше ли да пристигнем в Япония досега?
Сигурен съм, че почти стигнахме, не се тревожи.
Капитане! - Какво има?
Пренасочват ни към Хонк Конг. - На какво се дължи смяната на курса?
Не съобщават причината.
Трябва да се погрижа за нещо.
Извинете ме.
Аз ще се погрижи, отиди да видиш какво става.
Да, сър. - Извините.
Извинете ме.
Сър!
Наистина ли ни пренасочват към Хонк Конг?
Моля, върнете се по местата си. - Трябва да разберем какво става, сър!
Всички са изнервени.
Върнете се по местата си и чакайте инструкции.
Сър! Имаме проблем.
Имаме заразен на долното ниво.
Дали ще остане и за нас?
Хайде. Оставете чантата си тук.
Изглежда добре. - Моля, влезте.
Заразен! - Какво?
Какво има?
Всичко е наред, ще остана с теб.
Дишай, Донг-Чуан. Никъде няма да ходя.
Всичко ще бъде наред. Погледни ме.
Ще остана с теб.
Какво да правя?
Чичо ти е тук, Донг-Чуан.
Сестричке... Да вървим. - Какво ще правим?
Трябва да вървим, хайде!
Да вървим! - Чичо ти...
Трябва да тръгваме!
Трябва да се махнем от тук. Хайде!
Сестричке!
Скъпа! Не!
Имаме случаи на заразени, които са били на
спасителните лодки, отпътуващи за Хонк Конг.
След това, съседните страни отказаха на приемат повече бежанци.
Това доведе до пълна карантина на Корея.
Да, от тогава минаха 4 години. - Точно така, 4 години.
ВЛАК ДО ПУСАН 2: ПОЛУОСТРОВЪТ
Събуди го.
Събуди се!
Достатъчно!
Не сме тук, за да се бием. Шефът иска да те види.
Хайде.
Какво търсиш тук? Да вървим.
Пусни ме. - Хюн!
"Хюн".
Означава брат, нали? Братя ли сте?
Не. Той е брат на починалата ми съпруга.
Не ми е истински брат.
Звучи като тъжна история.
Седни.
Вие, хората от полуострова, сте доста странни. Не мога да ви разбера.
Изглеждате тъжни, приказките ви също...
Да поговорим по работа.
"Вашата страна" или "полуострова" да го наричам?
Вижте, чух слухове...
Хората се връщат обратно на Полуострова, за да коват съдбата си.
На зомбитата не им пука за златото и парите,
а те си си стоят там не охранявани.
Идеята ми е гениална.
Искаш да се върнем обратно?
Да не си изгуби ума? - Братко,
умът ми си е на мястото, благодаря.
Добре.
Държавите съседки около полуострова,
контролират всеки кораб и самолет, преминаващ границата.
Как ще влезеш и ще се измъкнеш?
Всичко е уредено.
Не се тревожете за бреговата охрана.
Докато продължаваме да им плащаме, корабите ще се движат безпроблемно.
В интерес на истината, имахме пари и камион.
20 милиона долара. Докато не изгубихме половината.
Кога за последно... - На моста "Омок".
Мок-Донг? - Какво?
Не смятам, че задачата е трудна. Ще действаме вечерта,
вие ще вземете камиона и ще се върнете
с парите, не се тревожете за зомбитата.
Чух, че не виждат в тъмното.
Колко пари ще получим? - Да, да.
Това е основният въпрос, нали? Половината.
Само ако се върнете живи.
Това са 2.5 милиона на човек. Сега ме изслушайте.
Не знаете кога или дали въобще някога,
правителството ще ви даде статус на бежанци,
затова по-добре подсигурете проклетото си бъдеще.
Помислете!
Трябва да се качим на лодката и да върнем камиона.
Какво му е трудното? Ще отнеме половин ден.
Полудя ли? Искаш да се върнем там ли?
Искаш ли да живееш тук, отнасяйки се с теб като с боклук?
Трябваше да ме оставиш да умра със семейството си!
Защо го направи?
Ако те бях оставил, всички на кораба щяха да умрат.
Не съм ли прав?
Решението ми беше разумно.
"Разумно решение", друг път.
Опита ли се дори да ги спасиш?
Джунг-Сеок...
И ти се измъчваш!
Ти просто се отказа!
Както и да е, забрави.
Добре. Аз ще замина,
за да можеш да правиш, каквото си поискаш.
Да не спорим.
Трудно е и за двама ни. Чао-чао.
Това не са ли копелетата от полуострова?
Какво? - Вирусът дойде от там!
Защо си ги пуснал? Разкарайте се.
Пусни ме. - Спри.
Пука ли ти за другите? - Спри.
Заразен ли е? - Хайде, престани.
Няма да взема парите ви, просто си вървете!
Върви.
Навлизате във водите на полуострова. Напуснете.
Тук З055 Чинпанг.
Ало? - Да?
Всичко е наред, щом не получаваме отговор.
Почти стигнахме!
Не бъдете толкова сериозни. Скоро ще бъдете богати.
Вземете всичко необходимо.
Не забравяйте, зомбитата не виждат вечер, но усещат звука.
И още нещо важно. Ще ви оставим, а ние ще плаваме в морето три дни.
Вземете ги. Една за теб.
И... за теб.
Свържете се с нас, когато стигнете пристанището
с камиона, а ние ще дойдем с кораба.
И последно!
Вече сте се измъквали от там живи...
Не се опитвайте да се спасявате за едното нищо.
Не се притеснявай, знаем. - Чудесно.
Не ни проваляйте.
Изнервям се при мисълта, че вие двамата се познавате.
И аз. Трябва да успеем на всяка цена,
затова оставете чувствата настрана.
След като приключим със задачата, повече няма да се срещнем.
Добре. - Както кажеш, човече.
БОГ НИ Е ЗАБРАВИЛ
Не сме на почивка.
Да побързаме, за да тръгнем преди изгрев.
Добре, да приключваме с това. - Господи.
Работи ли?
Чудесно!
Господи, не мога да позная това място.
За последните 4 години, градът се е превърнал в руини.
Тук ли си живяла? - Бях шофьор на такси.
Знам много добре всички пътища.
Онези кретени са събрали добър екип.
ЗДРАВА, БЕЗГРИЖНА СТРАНА
Това ли е? - Къде?
Регистрационният номер е 6431, нали?
Скоро ще разберем. - Стой тук, ще отида сам.
Какво? Почакай!
Хайде, хайде! Какво ти става?
Това ли е камионът? - Не, не е този.
Трябва да е някъде наоколо. Да огледаме.
Там, виждам още един.
Да проверим.
Добре.
Ще огледам, останете тук. - Спри!
Не съм дошъл на почивка. Отиваме заедно.
Мистър. Да огледаме.
От екип 631 ли са?
Не, не са.
Джакпот, открихме го.
Било е истина...
Казвали са истината.
Всичко е в щатски долари. Колко са?
Уверихме се, да вървим.. - Добре.
Господи.
Насам!
Той е последният човек, който е осъществил контакт.
Колко жалко... сега можеше да е милионер.
Но щастието се усмихна на нас. Да го изкараме и да тръгваме.
Господи...
Той смърди...
Премести си крака. Благодаря ти.
Благодаря.
Глупаци.
Добре ли си? - Да, не успя да ме ухапе.
Господи, защо се бавят толкова?
Качвай се, върви!
Прикрий се!
Бързо, бързо! Хайде!
Браво! - Да вървим!
Тръгвай!
Измъкнахме се! Благодаря ти...
Парите наистина ли бяха там?
Ти вече си милионер!
Да! Чудесно!
Какво ще правиш с парите? - Аз ли?
Може би ще си наема шофьор. - Като един истински милионер!
Трябва да стигнем до пристанището и да се свържем с тях.
Това е страхотно! - Дай ми сателитният телефон.
Разбира се, почакай.
Ето.
Какво е това?
Просто карай! - Давай, карай!
Качи се, ако ти е мил животът.
Съжалявам!
Сигурно си уплашен.
Ю-Джин, не се дръж толкова добре с непознати.
Седни напред.
Проклятие, в безсъзнание.
Не му ли казах да си сложи колана?
Джун-Ай, можеш ли да минеш през тях?
Не съм сигурен.
Аз ли ще трябва да се заема?
Наистина ли?
Асфалтът е неравен, вината не е моя.
Беше един от любимите ми...
НОЩЕН КЛУБ
Страхотно, камион за хранителни стоки.
Изглежда запазен.
Кой е този? - Жив е!
Моля ви, помогнете ми... - Внимавайте.
Внимавайте. - Умолявам ви, помогнете...
Помогнете ми, моля ви. - Какво, по дяволите, става?
Той е заразен, глупаци. Не сте ли виждали заразен преди?
Моля ви... - Спокойно, ела насам.
Господине, моля ви, помогнете ми...
Умолявам ви...
Дай ми това. - Заповядай!
Господине...
Добър мерник! - Уби го, както трябва.
Проклятие!
Изцапах си панталоните. Трябва да ги изпера.
Дръж. Да се връщаме, наближава изгрев слънце.
Мамка му...
Да вървим. - Зомбитата идват!
Малки гадняри!
Вие донесохте тук нещо опасно, а не направихте, това което трябваше.
Навремето щяха да ви затворят за неподчинение!
Лейтенант Юн! Капитан Хуанг! Прогответе се!
Няма ли да докладваш? Донесе ли, каквото те помолих?
За по чест! Командире, не го взехме!
Как се провалихте? Обединените въздушни сили чакат сигнала ми!
А без батерии... Не може да бъде!
Забавно ли ти е? - Джун-Ай!
Капитан Хуанг! - Дядо!
Още ли ще се преструваш, че сме в армията?
Не ти ли омръзна? - Не, този път е истинско!
Новоназначената майор Джейн е различна. С нея
се сработваме добре. Скоро ще бъдем спасени.
Чуй ме, добри приятели сме...
Спри! - Ю-Джин, вярваш ми, нали?
Кои сте вие?
Предполагам, че никога преди не си ловувал. Трябваше
да се сетиш, че камионът ще привлече вниманието им.
"Камион"? - Кой е този?
Мамо!
Господине, моля ви!
Почти го хванаха до цел 631.
Отново ли сте излизали? - Аз я убедих да го направим.
Защо никога не ме слушате?
Извинявай, мамо.
Това са батерии! Дядо, тя има батерии!
Добре!
Пасват! - Ало, майор Джейн?
Джейн! Добре!
Добре ли си?
Добре съм, да! - Трябва да го включиш.
Силни бойци сме! Няма проблем. - Аз съм Ю-Джин.
Кога ще дойдете?
Значи тук живеят хора... - Казаха, че ще дойдат!
Кой си ти? С екип 631 ли си?
Не знам за какво говориш.
Дойдох в Инчеон с кораб, вчера.
От Хонк Конг. - Какво?
От къде?
Проклятие, слънцето изгрява.
Да побързаме.
Трети взвод се връща! - Отворете портата.
Имаме 6 броя кутии с бисквитки.
Записваме ги.
Отново ли ще ядем от гадната супа?
Яж, ако искаш да живееш. - Изглежда добре. Приятен апетит!
Приятен апетит!
Третият взвод се върна! - Пристигнаха!
Върнаха се! - Тук са!
Добра работа на всички. - Погледнете! Не е ли страхотно?
Да! - Момчетата ми здраво се потрудиха!
Моля те, донеси ни малко риба тон!
Съжалявам... - Не, донеси ни.
Трябва да внимаваме с припасите.
Ако ги раздавам, скоро няма да остане нищо.
И капитан Сео... - Много ли е една консерва?
Не е... - Донеси я.
Сервират храна в кафенето. - Донеси я!
Казах да я донесеш! Сам ли да си я взема?
Това не е... - Искаш ли да го направя?
Трябва първо да докладвам на капитан Сео.
Просто донеси рибата, задник!
Ще докладваш на човек, който никога не се е бил ли?
Той е мой командир.
Сержант... - Разкарай се, копеле!
Какво беше това? - Аз нареждам тук!
Какво беше това? - Ехо?
От къде идва? - Чух нещо.
Какво? Човек? - Почакайте.
Сър, имаме диво куче тук.
Хванете го. - Какво е "диво куче"?
Войник ли си? - Помогнете ми, не съм от тук.
Изправи се, копеле. - Играта започна ли?
Не, сър. - Отведи го на арената.
Да, сър. - Да вървим!
Имаме нов играч!
Ако продължиш да целуваш задника на капитан Сео, ще убия и двама ви.
Разбра ли?
Малък...
Вероятно е пропилял всички снаряди, без да знае какво да вземе.
Какъв глупак... Последният път донесе цял куп безполезни неща.
Какво по дяволите?
Ние сме силни бойци! - Силни!
Силни.
Никой не е дошъл да ни спаси за 4 години,
но ви изпратиха, за да вземете парите?
Какво стана с групата ти?
Мъртви са. До един.
Имаме новодошъл!
Здравей, сладур!
Кои бяха онези войници? - Наричат се екип 631.
Били са военни, изпратени да спасяват цивилни..
С тях ли бяхте? - Живеехме там, преди да избягаме.
В самото начало.
Няколко години изпращаха сигнали за помощ, които не получиха отговор.
След това се отказаха от всичко, а сега всички са полудели.
Тръгвам си.
Да?
Това е чудесно.
Не можеш да ме подкупиш, върни го обратно.
Господи, натъжаваш ме. - Не приемам подкупи.
С черен етикет е.
Благодаря, тъкмо приключвах последното си питие.
Ето, нека ти налея.
Ще докладваш ли нещо? - Не, нищо не се е случило.
Снощи сержант Хуанг открадна камион от лудите кучета,
хвалеше се като луд, правеше се на велик...
Къде е бил сержантът ни днес, в какво се е забъркал?
Какво донесе?
Капитане, това е странното.
Камионът е пълен с щатски долари.
Щатски долари? Колко?
Доста. Има около 20 пълни чанти.
Защо им е на лудите кучета да пренасят безполезни пари?
Къде са сега?
Взели са камиона?
Ами сателитният телефон?
Трябва да е на мястото на шофьора.
Господине, не съм от тук!
Идвам от Хонк Конг!
Това е нещо ново. Рядко срещано. Днес сте късметлии.
Имаш ли нещо друго? - Имам... сателитен телефон.
С негова помощ, всички може да се измъкнем!
Покажи ни! - Тук е!
Ти лъжеш, негоднико! - Няма никакъв телефон!
Къде си мислите, че ще занесат парите?
Господине, къде е камиона? Спрете!
Спрете! Моля ви!
Като нов е! В добра форма е. Дори отлична.
Можеш ли да тичаш. Не можеш ли?
Кой номер да е? - Дай му номерът на Чан-Хо.
Номер 61! - Да, номер 61!
Питчър на висшата лига!
Страхотен номер!
Обърни се!
Залагам шоколадов десерт на него.
Господине, къде е камионът?
Господине, не съм от тук!
Има пари в камиона! Проверете!!
Може да живеем добре с тях, глупаци!
Какво...
Ало? - Къде сте? Слънцето е изгряло.
Какво става? - Ало. Кой сте вие?
Какво? Кой, по дяволите, си ти?
Къде са парите?
Къде отивате? Не мисля, че трябва да излизаме...
Номер 61! Излез!
Излез, по дяволите!
Не ме интересува кой си. Просто донеси парите.
Условията са същите, които казахме на останалите...
Ще делим парите поравно. Ясно ли е?
Можем ли да се измъкнем от тук?
Близо до пристанище Инчеон. Обадете се, когато пристигнете.
Лесно е! - Лесно е, мога да се справя.
Добре.
Можеш да шофираш, нали?
Да тръгваме сега, мамо.
Ще мина през тях с колата.
Просто ще влезете там? През деня?
Бягай по-бързо!
Време ни е да се сбогуваме
Нека се срещнем отново.
Време ни е да се сбогуваме.
Нека се срещнем отново.
Приятел, ако не побързаш, вратите ще се затворят!
Сигурно сте изморени. Справихте се добре.
Храна ли искате? Искате ли? Наистина ли?
Ето ви малко спагети.
Яжте бавно! Споделете с приятелите си!
Алчни копелета.
Трябва да споделяте храната!
Твърде е опасно. Ще тръгнем след залез.
Може да тръгнем сега...
Къде? Къде ще ходите? - Дядо, ще тръгваме, приготвяй се.
Ще тръгваме ли? Къде отиваме? - Отиваме на пристанището Инчеон.
Инчеон? На лодка ли ще се качим? Добре!
Не, не! Трябва да останем тук, докато Джейн ни спаси.
Беше ми много трудно да я убедя!
Ако Джейн дойде, кажи й да чака на пристанището.
Няма начин! - Ти каза, че сте близки.
Явно не сте чак толкова. - Не е вярно.
Добре, мога да го направя. Пристанището Инчеон ли каза?
Дядо, побързай! - Добре.
Ще накараш луд старец и малки деца
да откраднат камион от въоръжени войници?
Да продължа да живея тук с момичетата си ли?
Ако си уплашен, остани.
Ще ти дам мястото с малък наем.
Донеси му аптечката и поспете. Тръгваме след залез слънце.
Защо ме спасихте по-рано?
Аз бях против, но тя настояваше.
Татко ни казваше, че трябва да помагаме
на слабите, преди той да отиде в Рая.
Ти изглеждаше слаб.
Стига приказки, лягай си! - Не!
Аз също си лягам, отивай да спиш!
Не искам. - Едно! Две!
Тя винаги го прави... Мисли се за много голяма.
Може би трябваше да те оставим там.
Оплакваше се, когато те спасихме. Приличаше на зомби.
Дълъг ли е пътят до пристанището Инчеон?
Ако пътят е чист, ще отнеме само 30 минути.
30 минути...
Ами зомбитата? Ще е опасно? Може да ни ухапят.
Капитане. - Да?
Трябва да се измъкнем от тук. Забравете за зомбитата.
Да включим ли и сержант Хуанг?
Той е по-опасен от зомбитата. - Прав си.
Може да излъжа охраната на портите,
но сержант Хуанг ще заподозре нещо.
Да, прав си.
Трябва просто да намеря начин да го разсея, нали?
Господине?! Господине, моля ви!
Моля ви, вземете момиченцето ми!
Джунг-Сеок, защо си единственият оцелял?
Остави слушалката. Ще изтощиш батериите.
Майор Джейн каза ли, че ще дойде на пристанището?
Трябва, длъжна е.
Дано да спаси малките ми красавици.
Те са моето съкровище.
Ю-Джин и Джун-Ай са символът на надеждата в този Ад.
Ще ги измъкна от този Ад на всяка цена.
Майор Джейн идва, нали?
Добре ли си?
Откраднахме ги при бягството. Вземи всичко необходимо.
И преди съм ви виждал. Аз...
Срещнах семейството ви, на път за кораба.
Умолявахте ме да взема детето ви.
Защо ми го казваш?
Виновен ли се чувстваш?
31 коли. Подминаха ни 31 автомобила.
Мислих си, че първата кола ще спре да ни помогне. Или, може би следващата...
Всичките 31 автомобила ни подминаха.
Задължен си на момичетата ми.
Ю-Джин, ще те закопчая. Изправи се!
На лодката ли отиваме?
Да, но първи ще трябва да вземем нещо.
Ами количките ми? - Не може да вземем всичките!
Тогава само една! - Остави я.
Моля те, само една! Нека взема само една.
Да вървим.
Джун-Ай.
Остани тук. Ако не се върна до изгрев, върнете се у дома.
Само тримата ли? - Ами ти?
Как ще се върнеш? - Ще намеря начин,
затова не се притеснявайте.
Не напускайте колата, разбрахте ли?
Отговорете ми.
Добре.
Ю-Джин, ела.
Ще се върна скоро. Слушай сестра си, ясно?
Ще се върнеш съвсем скоро, нали?
Разбира се, няма да се бавя.
Командире, грижете се за децата ми.
Да вървим.
Открихме авариен изход, докато живеехме тук.
Какво по дяволите?
Този ли е?
Да, този е.
Ще се движим бързо.
Имам добри новини.
Снощи, трети взвод, воден от сержант Хуанг,
докара един камион.
Има достатъчно храна за всички, за цял месец.
Знам, че се трудихте здраво!
Затова довечера...
Игрите ще се провеждат 24 часа!
Запомнете. Забавлявайте се, все едно ви е за последно!
Приятно изкарване!
Защото ще ви е за последно.
Не се радвайте. Не ви ли се струва странен?
Мисля, че е напушен. - Не съм сигурен. Да се забавляваме!
Погледни насам. Да докладваме ли?
Не са толкова много. Защо да го правим?
Забрави, не ни пречат.
Слушай.
Щом си длъжник си на децата ми, дължиш ми услуга.
Джони Уокъл, Черният етикет!
Върнахте се.
Позволено ли е да държите това тук?
Игрите скоро ще започнат. Какво те води тук?
Не сме говорили от доста време. Може
ли да си сипя? - Разбира се, заповядай.
Наистина ли? - Да.
Защо си дошъл? Ще докладваш ли нещо?
Не, бях любопитен какво правиш сутрин.
Добро ли е? - Много е добро!
Ако ти харесва, вземи бутилката.
Подарък от мен е.
Какво ти става? - Моля?
Помолих за малко храна, защото открихме камиона,
но получихме помия. Държиш се дребнаво.
От къде се появи тази щедрост изведнъж?
Мисля, че ви обясних всичко по-рано, когато изнасях речта.
Дължим толкова много на теб и хората ти...
Глупости!
Шегувах се.
Капитан Сео, криете ли нещо от мен?
Не, разбира се, че не.
Капитан Сео, аз...
Ким?! Често ли посещаваш кабинета на капитана?
Не.
Вие да не сте заедно?
Да. - Извинете ме!
Колко съм невеж. Ще ви оставя насаме.
Само вие двамата...
Ще кажа на момчетата да не ви притесняват, за да си прекарате добре.
Разгорещете се, става ли? Добре.
Любов, любовта е...
Сър, всичко е готово. Ще тръгваме ли?
Върви. Първо трябва да свърша нещо.
Да, сър.
Този белята ли си търси?
Джун-Ай погледни. Бързо!
Това е цяло стадо.
Пътят е близо до екип 631.
Няма ли да вземем мама?
Парите са непокътнати
Може ли да ме вземете с нас?
Искам да се махна от тук.
Къде ще отидеш? Кой ти каза за плана ни?
Чух капитан Лео да говори по сателитният телефон.
Моля, нека дойда. - Сателитен телефон?
Къде го намери? Беше в лудото куче..
Ким! Няма ли да гледаме игрите?
Отговори спокойно.
Добре съм.
Добре, винаги това казваш.
Лудото куче, което пристигна с камиона, не се шегува.
Той прави всичко, за да оцелее.
Заложих всичко на него! - До по-късно.
Къде е телефонът? - Не е в мен.
В капитан Сео е. Скоро ще дойде.
Доведи го. Не мога да чакам дълго.
Дръж се естествено, когато онова копеле дойде.
Добре...
Номер 61!
Какво правиш? Да вървим!
Капитане...
Отдавна не сме се срещали, капитан Сео.
Мин-Джунг, ти си жива.
Сателитният телефон е в теб, нали? Дай ми го.
Телефонът... дай ми секунда.
Това изстрел ли беше?
Какво те интересува? Мълчи и яж риба тон.
Да приберем мама.
Ето, онова копеле там!
Вземете оръжията!
Добре ли си? - Да...
Можеш ли да се изправиш? - Да, мога.
Стой зад мен.
Къде отиде той?
Господи...
Мин-Джунг, притеснявах се за теб...
Това е мое, върни ми го...
Сержант!
Къде отиде това копеле?
Намерете го.
Блокирайте изходите!
Движение!
Огън!
Напред.
Мамка му! - Джунг-Сеок!
Сержант!
Хайде!
Побързай! Качвай се!
Качвай се, хайде!
Да изчезваме! Хайде!
Бързо!
След тях!
Капитане, добре ли си?
Какво ще правим сега, сър?
Капитане!
Ти направи всичко по силите си. Само това е от значение.
Съвземи се.
Сержант Хуанг!
Натисни газта!
Време ни е да се сбогуваме.
Нека се срещнем отново.
Дядо, бързо! - Добре!
Отвори прозореца.
Мамо! Дойдохме да те вземем!
Защо никога не ме слушате?
Стига де!
Дръж се. - Добре!
Спрете с огъня! Просто ги убийте!
Зад нас са!
Дръжте се здраво!
Хайде!
Задник!
Той е добър.
По-близо, задник!
Напред, хайде!
Убий го!
Гледай пътя, глупак! Дръж здраво волана!
Пусни светлините.
На наше дясно!
Зад теб!
Внимавай!
Дръжте се здраво!
Завий надясно!
Спри, спри!
Измъкни ни!
Измъкни ни, задник!
По-бързо!
Тръгвай, мамка му!
Какво, по дяволите, правиш?!
Копеле!
Почти стигнахме.
Ще пристигнем на пристанище Инчеон до 15 минути.
Джун-Ай. Това ли е кораба? Да!
Ю-Джин... Ю-Джин, добре ли си?
Здравей.
Джун-Ай!
Свали оръжието! Хайде!
Пусни го! Искаш ли да й пръсна мозъка? Свали го!
Ритни го настрани!
Да, точно така.
Най-сетне мога да се махна от този полуостров...
Когато пристигна в Хонк Конг, ще живея като крал!
Няма да разберат какво съм направил.
Ще бъда добър човек.
Много ви благодаря.
Ще ви благодаря всяка вечер. Оценявам го, благодаря ви.
Обичам ви!
Сега!
Добре...
Не!
Дядо... Дядо, добре ли си?
Дядо... Мамо! Мамо...
Слънцето изгрява. Стадото приближава насам.
Трябва да тръгваме!
Парите пристигнаха!
Това не е той. Колко пъти ще се сменят?
Приятно ми е да се запознаем...
На мен също. - Благодаря ти.
Отърви се от тялото!
Спри!
Вземете парите!
Затворете кораба! Зомбитата идват!
Дядо...
Добре съм...
Дядо...
Исках да ви измъкна от този Ад...
Не...
Винаги сме били заедно.
Защо това да е Адът?
Благодаря ви... - Дядо...
Дядо!
Съжалявам...
Че живеете в този свят...
Дядо...
- Съжалявам...
Дядо.
Дядо!
Не си отивай...
Дядо, не!
Дядо...
Момичета! Фойерверките! Бързо!
Джун-Ай!
Обеща да ми направиш услуга.
Вземи момичетата с теб на всяка цена.
Разбра ли? Обещай ми.
Вървете! Сега!
Командире, благодаря ви.
Мама изостава!
Добре ли сте? Вече сте в безопасност!
Джейн... Джейн!
Джейн, трябва да спасим мама! - Съжалявам, твърде късно е!
Не трябва да ви поставяме в опасност.
Трябва да тръгваме! - Моля те, помогне на мама!
Моля те! Само веднъж! - Да вървим!
Трябва да почакате!
Моля ви...
Запазете спокойствие...
Не ме чакайте...
Не...
Мамо! Не го прави, мамо!
Пусни ме!
Мамо!
Мамо, моля те!
Тя взе мъдро решение.
За добро е. За доброто на всички ни...
Мъдро решение, друг път.
Дори опита ли се да ги спасиш?
Джунг-Сеок... Ти също се измъчваш!
Ти просто се отказа! - Трябва да спасим мама!
Ще доведа майка ви.
Чакайте тук.
Мамо! Бягай!
Мамо! - Мамо!
Мамо!
Не се притеснявайте, тя ще се оправи.
Ще се възстанови.
След няколко часа, ще видите с очите си новият свят.
Светът, който познавах, също не беше лош.
Превод - Ростислав Кирилов Yavka.net