MELEK TEAM представя:
АДЪТ НА ГЕЙБРИЪЛ
ВТОРА ЧАСТ
Беатрис?
Ти беше първата ми целувка.
Беатрис, почакай! Почакай! Почакай, Беатрис!
Какво правиш тук, по дяволите?
По-добре?
Здрасти, Джулия. В Принстън беше страхотно.
Върнах се, искаш ли да ядем суши? Надявам се, че всичко е наред.
Хванах грип и наваксвам със съня.
Ще ти звънна, като се почувствам по-добре.
Джулиан... Хм, Джулия. Аз съм Гейбриъл.
Пред дома ти съм.
Иска ми се да можехме да преживеем отново тази сутрин
и да мога да ти кажа, че в моята кухня никога не съм виждал нещо по-красиво от теб.
Че се радвам на невероятния късмет, че си ме спасила
и си останала до мен през нощта.
Че съм идиот и не заслужавам твоята доброта.
Тази сутрин не биваше да те пускам. Трябваше да те помоля да останеш.
Знам, че те нараних...
и съжалявам.
Моля те, Джулия, трябва да поговорим за бележката ти.
Има неща, които трябва да ти обясня.
Искам да поправя нещата. Моля те. Обади ми се.
Оставих нещо на верандата ти. Видя ли го?
ЛИЛАВ ЗЮМБЮЛ
Прочете ли картичката?
Искам да се сдобрим.
Спомням си, че те целунах. Ти ми отвърна.
Не го ли усети?
Между нас има нещо.
Не можеш да очакваш да разкрия истинската ти идентичност
и да не говоря с теб за това.
Моля те само за един разговор.
Дължиш ми поне толкова.
Д-р Емерсън, спри да ме тормозиш.
Вече не те искам. Дори не искам да те познавам.
Ако не ме оставиш на мира, ще бъда принудена да подам жалба за тормоз.
Искам нов научен ръководител.
С уважение, Джулия Х. Мичел.
Послепис: Ще върна стипендията "М. П. Емерсън".
Поздравления, професор Абелар.
Досега никой не ме е карал да се чувствам толкова жалка,
колкото го направи ти в неделя сутринта.
Разбирам, че си ядосана и наранена...
и че аз съм причината за твоята болка, но...
тази стипендия ти бе отпусната, защото я заслужаваш.
Не наказвай себе си, за да накажеш мен.
Намерих ти нов научен ръководител.
Професор Катрин Пиктън е моя приятелка.
Вече се съгласи да се срещне с теб.
Съжалявам, че вече не искаш да ме познаваш.
Абелар наистина бе загрижен за Елоиз.
Той също я нарани, както аз нараних теб.
Но той съжали дълбоко. Прочети неговото Шесто писмо
и виж дали това няма да промени възприятието за него и за мен.
Ще прекарам остатъка от живота си в съжаление за това,
че пропилях втория си шанс да те опозная.
Отсъствието ти винаги ще ме терзае.
Няма да те притеснявам отново.
Сбогом, Джулиан.
Копеле!
Здравей, красавице. О, не исках да те плаша.
Какво е това? - Нежелана поща.
Очакваш ли семинара на Емерсън? Сигурно ще е добър.
Не знам. От дни е в лошо настроение.
Не искам повторение на миналия път, когато беше такъв.
Аз... взех ти нещо от Принстън.
Моля те, не го отказвай. Знам, че нямаш хубав ключодържател и...
Исках да знаеш, че мислех за теб, докато ме нямаше.
Благодаря ти, Пол. И ти ми липсваше.
Няма за какво, Зайо.
Искаш ли да пием кафе след лекцията? - Разбира се, звучи страхотно.
Г-це Мичел.
Трябва да говоря с вас след лекцията.
Моля.
Съжалявам, професоре, веднага след урока имам спешна среща
и не мога да я пропусна.
Разбира се. Тогава ми изпратете имейл с удобно за вас време.
Разбира се, професоре. Някой друг път.
Днес ще...
Днес ще изследвам връзката между Данте и Беатрис.
По-специално какво става, когато Данте среща Беатрис за втори път
и тя го отхвърля.
За Данте Беатрис олицетворява много неща.
Двамата се срещат два пъти.
Въпросът ми е...
къде е била Беатрис и какво е правила между двете си срещи с Данте.
Данте я е чакал с години.
Тя е знаела къде живее той. Познавала е семейството му.
Била е приятелка с тях.
Ако наистина я е било грижа, защо не е опитала да се свърже с него?
Бих казал, че отговорът е очевиден.
Данте е бил загрижен за Беатрис,
но Беатрис не се е интересувала от Данте.
Отношенията им са били изцяло едностранни.
Да, г-це Мичeл.
Тази оценка на Беатрис е наистина арогантна и пристрастна, професоре.
Полудя ли?
Защо да виним Беатрис? Тя е жертвата на всичко това.
Данте я среща, когато тя няма 18 години.
Било е невъзможно да бъдат заедно, освен ако той не е бил педофил.
Казвате, че Данте е бил педофил ли, професоре?
Разбира се, че не. Той е таил истински чувства към нея.
Ако тя е имала смелостта да го попита, той е щял да й признае това.
Всичко в живота на Данте след това се върти около секса.
Със сигурност не си е седял сам вкъщи събота вечер в очакване на Беатрис.
Явно него не го е било грижа за нея. - Имал е нужда от компания, г-це Мичел.
Ако така ще го осмислите по-добре,
тези жени са били просто услужливи приятели.
Приятели? Повече звучи като "секс дружки".
Приятелите си помагат един на друг, не задоволяват сексуална зависимост.
Любовта му към Беатрис никога не е отслабвала.
Той отчаяно я е чакал да се появи. И вината е била нейна, не негова.
Ако това е любов, бих предпочела омраза.
Мисля, че изказахте тезата си, г-це Мичел. - О, не съм.
Общоизвестно е, че аферите на Данте са били анонимни и долнопробни.
Не прилича на човек, който би се харесал на Беатрис.
Да не споменаваме и факта, че е имал любовница на име Паулина.
Паулина? Коя е Паулина? - Ами...
Жена от Филаделфия намери доказателства за тази връзка.
Както и да е, ако Беатрис не е искала Данте и го е отблъснала,
това е било оправдано.
Данте е бил самовглъбен, жесток и арогантен уличник,
който се е отнасял с жените като с играчки за лично удоволствие.
Данте говори за първата си среща с Беатрис като за съновидение.
По лични причини...
По лични причини той не вярва на сетивата си.
Не е сигурен коя е тя.
Според една от теориите Данте смята, че Беатрис е била...
ангел.
Беатрис греши в предположението си, че той помни всичко от първата им среща.
Това, че я вижда отново, няма ли да пробуди паметта му?
Или е бил твърде пиян да опита? - Достатъчно.
Може ли да се върнем при тази любовница - Паулина?
Паулина няма връзка и реално отношение към тази дискусия, г-це Питърсън.
Не съм съгласна. Тя е била или негова любовница, или негова секс дружка.
Свободни сте. В кабинета ми, г-це Мичел. Веднага!
Ако беше някой друг, щях да го изключа.
Твоето неуважително отношение е недопустимо.
На всичкото отгоре дори не мога да започна да изразявам гнева,
който изпитвам към това, което каза за Паулина.
Никога повече няма да говориш за нея. Ясен ли съм?
- Да.
Мисля, че целеше да изгубя самообладание и да направя сцена,
за да имаш оправдание да избягаш.
Искаше да се държа като всеки друг недодялан задник,
с когото си се размотавала. Е, аз не съм недодялан задник.
Това, което се случи днес в моя час, няма да се повтори никога.
Разбираш ли?
Ще се извиня на класа. - Няма да правиш такова нещо.
Това само ще привлече повече внимание към нас и ще доведе до клюки.
Нито ти, нито аз искаме това.
Това игра ли е за теб? - Оставил си сутиен в пощата ми.
Мислех... - Използвай главата си!
Нямаше да го оставя на верандата ти.
Започнах тази сцена като промених лекцията си,
но ти я завърши с удар, еквивалентен на водородна бомба.
Ще се правим, че това фиаско никога не се е случвало, и ще се надяваме,
че другите студенти са заети със собствения си живот,
за да забележат каквото и да било.
Върна ли стипендията?
Не. - Добре. И няма да го правиш!
Да я върнеш сега, би предизвикало единствено критика и за двама ни.
Вземи парите.
Изслуша ли някое от съобщенията, които ти оставих?
Но не ми вярваш.
Изглежда си единственият човек, способен да ме предизвиква толкова,
наистина да ме предизвиква толкова!
Погледни ме.
Защо не можеш просто да ми кажеш какво искаш, Джулиан?
Или отговаряш само на "Заек"?
Добре, предавам се, нека Пол те има.
Значи цялата тази агония е била напразна.
Ти беше жесток. - И ти беше такава.
Нарани ме. - И ти ме нарани.
Може ли отмъщението да е всичко, за което си жадувала?
Ти си страхливка. - Не съм страхливка.
Ти си тази, която си тръгва. - Ти ме изпращаш при него.
За нищо на света.
Аз съм просто студентка. Имаш силата да ме унищожиш.
Мислиш, че бих те унищожил ли? След това, което преживяхме?
Мислиш, че искам това ли? Нещастна съм.
Да те видя отново след всичкото това време и то така?
Ти не ми даде шанс. Откъде да знам какво искаш, като не говориш с мен?
С крещенето си няма да ме убедиш да говоря с теб!
Кажи, че ме желаеш, или излизай.
Никога не съм искала друг.
Скъпа, добре ли си? - Така мисля.
Беатрис.
Не е правилно. Ти си ми професор.
Ще те пазя. Обещавам ти.
Ела с мен.
Пол чака. - Майната му на Пол.
Той е единственият ми приятел в Торонто. - Аз ще ти бъда приятел.
Гейбриъл, това е опасно.
Обичам начина, по който изричаш името ми, Беатрис.
Не съм Беатрис.
Тези илюзии трябва да спрат.
Джулиан, чаках шест години да говоря с теб.
Няма да чакам повече.
Отвеждам те у дома... със себе си.
Какво правиш? - Пиша на Пол.
За да отменя срещата ни.
Ще направя вечеря,
но трябва да изляза и да взема някои неща.
Ще ти е добре ли сама тук?
Разбира се.
Обещай ми, че няма да си тръгнеш.
Обещавам.
Джулиан.
Ела.
Харесва ли ти? - Красиво е.
Позволи ми.
Скъпа моя Джулиан, ако искаш да научиш
какво изпитвам към теб, просто ме попитай.
Твой, Гейбриъл.
Няма ли да пиеш?
Може би ти е трудно да повярваш, но...
не пия през цялото време.
Останалото ще запазим за сутрешния коктейл.
Закуска?
Много си уверен в себе си, Казанова.
Целомъдрието ти е в безопасност при мен.
Няма да позволя на мрака ти да ме погълне.
Значи си мислиш, че мракът може да погълне светлината?
Това е интересна теория.
Току-що хвърлих част от мрака си върху тези свещи,
и нищо не се случи. - Не ми говори толкова снизходително.
Знаеш какво имам предвид.
Джулиан, няма да те лъжа, като кажа, че не съм привлечен от сиянието ти.
Но нямам намерение да те погълна.
Ако аз съм мракът, тогава...
Тогава ти си звездите.
Няма да ти позволя да ме изчукаш. - Никога не бих те "чукал".
Човек не "чука" ангел.
А какво прави човек като теб с един ангел?
Някой като мен ще те цени.
Ще опита да те опознае.
Може би ще започне с приятелство.
Трудно ли е да повярваш, че нямам намерение да бързам?
Че искам да те опозная?
Да.
Джулиан, това е ново за мен.
Предразсъдъците ти до известна степен са оправдани, но...
Но не изпитвай търпението ми преднамерено.
Знам, че обожаваш шоколад.
Позволи ми да те нахраня.
Не съм дете. - Тогава не се дръж като такова.
Имай ми доверие. Моля те.
Да храниш някого е върховен акт на грижа и обич.
Да споделиш себе си с някой друг чрез храната.
Помисли за това.
При Светото причастие ние биваме хранени.
Хранят ни и майките ни, когато сме бебета.
Хранят ни родителите ни, когато сме деца.
Хранят ни приятелите ни по нощните събирания.
Хранят ни любовниците ни,
когато един друг пируваме с телата си
или с душите си, което също се случва понякога.
Не искаш ли да те нахраня?
Не искаш да пируваш с тялото ми, поне пирувай с тортата ми.
Последен шанс. - Аз...
Не беше толкова зле, нали?
Може ли?
Виждаш ли колко е хубаво да бъдеш обгрижвана?
Виждаш ли колко е хубаво...
да бъдеш обгрижвана от мен?
Прекарай нощта с мен.
Ами нашия разговор? - Говорихме достатъчно за днес.
Можем да говорим утре, когато главите и на двама ни са свежи.
Искам те в леглото си тази вечер.
Ще бъда перфектен джентълмен.
Лека нощ, Джулиан.
Тръгваш ли си?
Казах, че искам теб в леглото си и имах предвид точно това.
Тук си в безопасност.
Опитах, но не успях да стоя настрана.
Не искам да стоиш настрана от мен.
Защо си свалил снимките си?
Бях засрамен. - Преди не беше.
Това беше преди да реша да вкарам ангел в леглото си.
Не... Саймън, не.
Хей.
Добро утро, Джулиан. Излизам за кратко.
Чувствай се като у дома си. Гейбриъл.
Добро утро.
Ще можеш ли?
Добре ли спа? - След като легнах при теб - да.
И аз така.
Трепериш. - Притесняваш ме.
Защо?
Никога не знам дали ще бъдеш сладък
и ще ми прошепнеш нещо, което да ми спре дъха,
или ще кажеш нещо толкова жестоко, което да ми разбие сърцето.
Съжалявам.
Няма извинение за това.
Понякога изпитвам трудност да говоря с теб.
Отзивчива си само когато си бясна. - Не е вярно.
Тогава имам нужда да говориш с мен.
Защо снощи запали свещи в стаята си?
Спомних си какво ми каза за тъмнината
и исках да гледаш картината на Холидей и...
И бях притеснен, че ще избягаш.
Благодаря ти.
Аз съм добър любовник, по всеки възможен начин.
Гладна ли си? - Много.
Наистина си много секси.
Не ми се подигравай. - Никога не бих го направил.
Добре.
Каза, че ще говорим.
Какво се случи на сутринта след нощта ни в ябълковата градина?
Паметта ми е малко... неясна.
Събудих се преди изгрев... сама.
Гейбриъл?
Гейбриъл!
Беше ме оставил там.
Гейбриъл! Гейбриъл!
Бях ужасена.
Там ли си била?
Не съм те оставял. - За какво говориш?
Събудих се рано, ти спеше в ръцете ми
и не исках да те събудя,
но трябваше да...
се облекча...
Но се върнах.
С ябълки за закуска.
Беатрис.
Теб те нямаше.
Върнах се в стаята си и... съм заспал.
Защо не се опита да ме намериш?
Когато се събудих, попитах къде е Беатрис.
Ричард ми каза, че съм бълнувал.
Никой не спомена за теб или името ти, аз...
Помислих си, че е било сън.
Как би могъл да си го помислиш?
Имах махмурлук и бях объркан.
Бях пристрастен към кокаин.
Рейчъл не ти ли е казвала?
Ричард знаеше, че съм надрусан, когато ме взе предишната вечер.
Претърси стаята ми, намери всичко скрито,
и когато се изправи срещу мен, аз... прещраках.
Боят със Скот.
Прекарах най-романтичната нощ в живота си
с мъж на кокаин.
Какво глупаво, глупаво момиче. - Не си глупава.
Аз съм отрепката.
Онази нощ планирах да сложа край на живота си
и ти промени това.
Мислех си, че си ангел. И че, може би,
Бог ми е показал милостта си и те е изпратил да ме спасиш.
Защо си искал да се самоубиеш?
Не мога да ти кажа това.
Не знам какво би станало, ако повикам обратно онези стари демони.
Все още ли мислиш за самоубийство? - Не.
Част от депресията ми беше причинена от дрогата, а...
част от нея бе причинена от други фактори,
с които се опитвах да се справя.
"Lo seme di felicita *Семето на щастието*
messo de Dio nell'anima ben posta." *е поставено от Бог в добре разположена душа.*
Цитирането на Данте не може да промени случилото се.
Няма да се забърквам с наркозависим. - Чист съм от шест години.
Няма да се забърквам и с алкохолик. Майка ми беше такава.
Признавам, че пия, но не съм пристрастен към алкохола.
Не съм онова наивно 17-годишно момиче. - Не, ти си красива жена, Беатрис.
Спри да повтаряш това. Това е илюзия! - Това беше истинско. Беше всичко.
Разбрах го веднага щом те докоснах. Спомних си те. Тялото ми си те спомни.
Съзнанието ми те бе забравило.
Знам, че съм те наранил. И знам, че имам тъмна страна.
Ще ми позволиш ли да ти покажа какво мога да направя?
Ще ми позволиш ли да ти покажа, че мога да бъда добър?
Мога да бъда много, много добър.
Не си го представях така.
Срещата ни е толкова по-различна от тази в мечтите ми.
Не си такъв, какъвто си мислех, че си.
Тази нощ дойде при мен и всичко беше там.
Всяко чувство, всеки...
Всеки спомен,
всяко усещане, което имах, се върнаха.
Кажи, че това не означава нищо за теб, и ще те оставя да си тръгнеш.
Кожата ти ме помни,
сърцето ти също.
Спомня си "първият".
Позволи да ти покажа какво мога да направя,
когато съм внимателен.
Снощи каза, че ще започнем с приятелство.
Приятелите не се целуват така.
Искам да сме заедно.
И имам намерение да те целувам много.
Няма да бъда споделяна.
Нямам навика да споделям ценните си неща.
И аз няма да те споделям с никого.
Няма да можеш да спиш с никоя друга...
Дори докато все още... взимам решение.
Добре. - А Паулина?
Не се тревожи за нея. - Тя жена ли ти е? Бивша жена?
Не.
А тази татуировка - "MAIA" на гърдите ти?
Моля те, спри. Не мога. - Тогава и аз не мога.
Кажи ми кой те е направил толкова несигурна в себе си?
Саймън ли?
Изрече го в съня си и звучеше разстроена.
Кажи ми. - Не.
Защо не?
Защото ми става зле.
Той... Той не те е насилил, нали?
Не.
И двамата имаме тайни, които не искаме да споделим.
Няма да те лъжа,
но не мога да ти разкажа всичко.
Знам, че те разочаровах.
Иска ми се да бях рицарят вместо дракона.
Можеш да ме прогониш
или да ме спасиш само с една дума.
Трябва да тръгвам.
Трябва да се подготвя за срещата си с професор Пиктън.
Кога ще те видя отново?
На семинара ти следващата седмица. - Това е твърде далеч.
Вечеря? - Не мога.
Ти все още си мой професор, а аз съм твоя студентка.
"Образът на Беатрис. Изследване върху Данте" от Чарлз Уилямс?
Катрин ще се впечатли, ако си запозната с тази книга.
Благодаря ти.
Довиждане, Гейбриъл.
Гейбриъл Емерсън е. - Трябва да говоря незабавно с Джон.
Кажете му, че пътувам към него.
Благодаря.
Джулия Мичел, предполагам.
Да. Приятно ми е да се запознаем, професор Пиктън.
Моля, седнете.
Оценките ви от Сейнт Джоузеф са впечатляващи. - Благодаря ви.
Но ако аз ще съм ваш ръководител, ще ми е нужно повече от добри оценки.
Влюбих се в Данте, когато бях на 17.
Оттогава той ме преследва в сънищата ми.
Продължавайте.
Професионалният ми съвет е да стоиш далеч от нея.
Невъзможно.
Поне има ли 18? - Какво?
Моля те, кажи ми, че не чукаш първокурсничка.
Не бъди подъл, Джон. Тя е аспирант. - О, добре.
Не мога да заявя със сигурност, преди да съм видял устава за обвързване,
но вероятно застрашаваш работата си, ако спиш със студентка.
Ние не спим заедно. - Продължавайте в този дух.
Никаква сексуална активност без значение дали е по взаимно съгласие.
Разбра ли?
А какво ако сме обвързани романтично, а не сексуално?
Шегуваш ли се с мен, Емерсън? - Абсолютно сериозен съм.
Нашите платонични отношения нарушават ли тази политика, или не?
Имайки предвид твоята репутация?
Независимо дали ти се вярва, или не, работодателят ще трябва да предостави
доказателства за сексуални отношения, освен ако твоята "чикита"...
Не я наричай така.
Освен ако тя или някой друг не заведе жалба срещу теб.
А ако не могат да го докажат? - Ако не могат да докажат, че спите заедно,
вероятно ще получиш порицание за неподходяща връзка,
но не мога да съм сигурен, без първо да съм погледнал устава.
Благодаря ти, Джон. - И, Гейбриъл, стой далеч от неприятности.
Без момичета, без побоища, без публично пиянство, нищо.
Евентуален съдебен процес ще изложи миналото ти на показ.
Запомни това.
Джулиан, Гейбриъл е.
Какво правиш тук? - Вечеря.
Хубава хавлия.
Ще се облека.
За какво е всичко това?
Нещо малко, за да отпразнуваме, че Катрин се съгласи
да бъде твой ръководител.
Откъде знаеш, че се съгласи?
Тя ми каза. Освен това ми каза, че силно си я впечатлила.
Не мислех, че бих могла, след като ми каза, че темата ми е посредствена.
Вместо да сравнявам куртоазната любов и похотта,
ще разгледам аспектите на приятелството между Вергилий и Данте
с темата за куртоазната любов.
Значи вместо любов и похот, ще бъде...
любов и приятелство.
Звучи подходящо.
А какво стана с устава за обвързването?
Стига да сме целомъдрени и дискретни, мисля, че няма да имаме проблем.
Това значи ли, че няма да се целуваме?
Искаш ли да те целуна?
Не може в един момент да ме целуваш, а в следващия да оценяваш есетата ми.
Вярно. Ще помоля Катрин да оценява работите ти.
Сега, до къде бяхме стигнали?
Това само афера ли е за теб?
Не.
Не, аз... аз искам да се опознаем.
Искам да прекарвам възможно най-много време с теб.
А веднъж щом семестъра свърши,
ще разберем накъде отива това, но...
това изцяло зависи от теб.
Оставям се на твоята милост.
Това е декларация за желание.
Ако бяхме любовници, щях да те целуна така,
за да покажа намерението си да те заведа в леглото.
Но за сега мога само да заявя, че изгарям по теб.
Хайде да ядем. Обещавам да не стоя до късно.
Не искам да си тръгваш.
Какво беше това?
Искам да останеш с мен.
Добро утро.
Мълчалива си.
Ти си полугол.
Искаш да съм напълно гол ли?
Шегувам се.
С това Данте има предвид...
Красиви са.
Ще се прибираш ли вкъщи за Денят на Благодарността?
Да. А ти? - Да.
Би ли обмислила да летиш с мен?
Би ми харесало.
Не харесвам Денят на Благодарността, но Грейс го правеше приятен.
Ние не празнуваме. - Защо не?
Когато последно го празнувах с майка ми,
тя си правеше гуляй с едно от гаджета си.
Реших да сготвя рецепта на Марта Стюард.
Сложих цялата храна на поднос, за да я занеса на масата.
И приятелят й си протегна крака и ме спъна.
Всичко полетя.
Нарани ли се?
Не си спомням.
Шарън просто ми се присмиваше.
След това се отегчи и отиде в стаята си да...
Дори не си направиха труда да затворят вратата.
Боже мой.
От какво е този белег?
Можеш да ми разкажеш.
Шарън ме удари.
Паднах и си ударих главата в ъгъла на кухненския плот.
В болницата се обадих на баща ми и му казах,
че ако не дойде да ме вземе,
ще избягам.
Това беше.
Никога повече не видях майка си.
Толкова съжалявам, че тези неща са ти се случили.
Всъщност имах доста късмет.
Шарън ме удари само веднъж.
Тук никой не ме удря.
И имам приятел, който ме храни.
Трябва да бъдеш прегръщана и обожавана
и да се отнасят с теб като с принцеса.
Не вярвам в приказки. - Ще ми се да те накарам да повярваш.
Имаш ли някакви белези?
Не можеш да удариш нещо, което не знаеш, че съществува.
Съжалявам.
Трудно е да се разбере кое е по-лошо,
да те ударят или да те игнорират.
Предполагам, че зависи от това каква болка предпочиташ.
Щастието е нещо, за което знам изключително малко.
Защо не си щастлив сега?
"Бих разменил и първородството си за една яхния."
Да, мога да цитирам Писанието. Не съм езичник.
Ричард и Грейс бяха благочестиви вярващи.
Ходя на литургия само когато ми е тъжно.
Или на Великден, или Коледа.
Все още съм вярващ, въпреки че не живея така.
Знам, че това ме прави лицемер.
Всички вярващи са лицемери,
защото никой от нас не живее според вярванията си.
Но ако още вярваш, значи имаш надежда.
Щастието е възможно и за теб.
Загубих душата си.
Какво имаш предвид?
Извърших смъртен грях.
Смяташ ли, че има разлика между правилното и грешното?
Разбира се.
Но различаването не е проблемът.
Правенето е.
Само създание с душа
може да направи разлика между правилно и грешно.
Правил си грешки, но имаш угризения.
Все още притежаваш душата си.
Шанс за изкупление.
Ще останеш ли?
Няма да позволя на никого да те нарани.
Най-малко на себе си.
Кога е рожденият ти ден?
О, хайде. Не ме игнорирай.
Кога е рожденият ти ден?
Първи септември. Пропусна го. - Не, не съм.
Свободна ли си следващата събота?
Можем да го отпразнуваме тогава.
Какво ще правим? - Остави ме да се погрижа за това.
Приемаш ли поканата ми, или не?
Приемам с благодарност. Моля те, не ме гъделичкай.
Искам да те видя в петък вечер. - След лекцията ти?
Трябва да измисля оправдание пред Пол. Ще дойдем заедно.
Имахме или нямахме уговорка, която изключваше деленето?
Ние сме приятели.
Той ме покани да отидем. Не мислих, че е проблем.
Искаш ли да се виждам с други жени като приятели?
Да ходя с тях на публични събития?
Не.
Тогава ме удостои със същата любезност.
Да си студент в чужд град е самотно.
Моля те, не ме карай да се откажа от единствения приятел, който имам
освен теб.
Тогава наистина ще съм изолирана,
като имаме предвид, че не мога да съм постоянно около теб.
Джулиан, ще призная, че имаш нужда от приятел.
Но той трябва да разбере, че ти вече не си свободна.
Той е твърде заинтересован от теб,
а това може да ни създаде проблем.
Ще му кажа, че имам приятел.
И името му е Оуен.
Погледни го.
Елек и джобен часовник? На колко години е този човек?
Обзалагам се, че на тавана му има негов портрет, който старее доста бързо.
Професоре. -С нетърпение очаквах това.
Кой е това до професор Мартин?
Професор Сингър. - Професоре.
Тя е най-лошата.
Известна е като професор "Болка". - "Болка"?
Пада си по садо-мазо.
Трябва да видиш уеб сайта й. Доста хардкор е.
Даже по-добре - недей.
Стой далеч от нея. Аз го правя.
Чувствам се прекалено издокарана.
Изглеждаш чудесно.
Приятелят ти е късметлия.
Професор Мартин ме покани на вечерята на факултета после,
каза, че мога да доведа гост.
Искаш ли да дойдеш?
Като приятели?
Добре дошли.
Сладострастие в "Ад" на Данте -
Смъртният грях срещу Аз-а.
Веднага някой ще се зачуди защо похотта може да бъде грях срещу Аз-а,
тъй като тя винаги е насочен към друг,
като нужда от друго човешко същество за лично сексуално удовлетворение.
Злото може да се храни само от доброто... като паразит.
Ако всичкото добро на едно същество бъде премахнато,
тогава въпросното същество вече няма да съществува...
При осъществяването на връзката между Беатрис и Вергилий,
Данте изразява схващането си, че...
куртоазната любов...
е обвързана с разума, а не със страстта.
А похотта?
Ако любовта е заекът,
то похотта е вълкът.
Данте го казва изрично,
когато дефинира похотта като грях,
Грях, в който страстта завладява разума.
Във философията на Данте похотта е неправилно насочена любов,
но все пак вид любов.
Поради тази причина
това е най-малкото зло от седемте смъртни гряха.
В контраст с похотта, която е смъртен грях...
е любовта.
Данте твърди, че любовник е свързан с любимата си
сякаш...
неговата любима...
е част от самия него.
Емерсън.
Ела, седни.
Поръчах сангрия за всички.
Изглежда Сингър и Емерсън са отново заедно?
Какво?
Имаха афера.
И както изглежда, никога не е приключвала.
Срещали са се? - Сингър не ходи на срещи.
Тя си пада по болката и контрола.
Това значи, че си пада по...
садо-мазо.
Извини ме. Трябва да използвам дамската тоалетна.
Моля те, не идвай на вечерята. Отиди у нас.
Портиерът ще те пусне вътре. Ще ти обясня по-късно.
Направи, каквото те моля. Г.
Телефонът ми беше изключен.
Аз съм професор Сингър.
Удоволствие е да се запознаем.
Джулия.
Изнервям ли те, Джулия?
Не. Извинете ме!
Харесваше ли ти да гледаш какво правих на Емерсън
под масата?
Защото те видях да гледаш.
Аз... - Мисля, че те накарах да се изчервиш.
Всъщност мисля, че те накарах да се изчервиш по цялото тяло.
Мисля, че искаш да те дразня.
Ще бъдеш много хубаво питомниче.
Не се интересувам от това да бъда нечий домашен любимец.
Борбена. Харесвам борбени домашни любимци.
Аз съм човешко същество, не шибано животно.
Човешките същества са животни, скъпа моя.
Споделяме една и съща физиология, същите реакции на стимули
и имаме едни и същи нужди от храна, вода
и... секс.
Знам какво представляват животните,
и нямам желание да бъда чукана като такова.
Ако си промениш мнението, ела и ни намери.
Нас? Никакъв шанс дори в ада!
Пусни ме! - Аз съм.
Видях Сингър да те следва. Какво ти направи?
Покани ме да й стана домашен любимец.
Точно това исках да избегна.
Ти си като агне за вълка й.
Тя ме забеляза, защото я хванах да те тормози под масата.
Провокира ме.
Това е... Това е игра за нея. Не можех да реагирам.
Е, аз мога и това е отвратително.
Моля те. Трепериш. Кажи ми, ако те е наранила.
Да ме нарани? Не. Справих се.
Но ми кажи, че не си й позволявал да нарани теб?
Какво ти е казал Пол? - Достатъчно.
Падаш ли си по тези неща?
Да не го обсъждаме тук.
Още ли я искаш?
Не. Не! Никога! Това бяха само няколко срещи.
Приключи преди година. - Има ли я на някоя от твоите снимки?
По дяволите, не! Това са жени, които харесвах.
Джулиан, не мога да ти обясня тук.
Моля те.
Не мога да разбера защо някой не би избрал добротата.
Животът е достатъчно жесток.
Отиди вкъщи.
Ще се видим там по-късно.
Моля те.
Имам чувството, че нямам идея кой си наистина.
И това е болезнено.
Не се чувствам добре. Съжалявам. Прибирам се.
Все още си тук.
Притеснявах се, че няма да...
Аз също.
Беше толкова красива тази вечер.
Извинявам се, качила съм си ботите на дивана ти.
Аз ще ги сваля. Моля те. Позволи ми.
Цяла вечер им се възхищавах.
Хубаво е да показваш, когато нещо ти харесва.
Успокоява ме, че не те отблъсквам.
Не ме отблъскваш.
Радвам се да го чуя.
Падаш ли си по...
онзи вид болка, който Сингър предоставя?
Не.
Но си бил с нея и си й позволявал да те наранява.
Не ме е наранявала.
Тя не ми остави белези, само съжаления.
Не всички белези са физически.
Не мога да съм с някого, който удря.
Не ми е в природата да проявявам насилие към жените,
а по-скоро да ги съблазнявам.
Ан беше изключение.
Защо тя? Защо това изключение?
Бях на тъмно място.
Мислих, че тя може да ми помогне и...
И сгреших.
И го осъзнах бързо.
Какво ако мракът се върне?
Ти разсейваш мрака, Беатрис.
Джулиан.
Не мога да понеса мисълта някой да те удря.
Обещай ми, че никога няма да се върнеш при нея.
Никога няма да поискам нищо друго.
Никой не ми е показвал такава доброта.
Семейството ти го е направило.
Само си отвори очите.
Моят красив невинен ангел.
Не съм толкова невинна.
Девствена съм, но не може да си въобразяваш,
че не съм правила разни неща преди.
Имам предвид...
Имах приятел и бяхме заедно няколко години.
Саймън?
И правихме разни неща.
Какви неща?
Не искам да знам.
Нарани ли те?
Беше нетърпелив и манипулативен.
Каза ми, че съм фригидна.
Копеле.
Не всичко беше по негова вина.
Обичаше ли го?
Не.
Целуни ме.
Искам да те целувам през цялото време, но не искам да се чувстваш притисната,
затова понякога трябва да водиш ти.
Трябва да спрем. - Съжалявам.
Никога не се извинявай за желанията си.
Ти си красива и чувствена.
Но ние трябва да спрем.
Честит рожден ден, скъпа.
Моля те, укажи ми честта да ме зарадваш с присъствието си
в Кралския музей на Онтарио тази събота вечер от 6:00 часа.
С обич и дълбок копнеж, твой Гейбриъл.
Добър вечер, г-це Мичел. Домакинът ви чака горе.
Ще взема палтото ви.
Благодаря!
Здравей, красавецо!
Изглеждаш зашеметяващо.
Гейбриъл, на публично място сме.
Гривна с цветя?
Пропуснах бала ти.
Как организира всичко това?
Миналата пролет дарих голяма сума за Флорентинската изложба,
затова ги помолих за услуга.
Коктейл Флиртини, моля.
Газирана вода с лайм.
Вкъщи съм приготвил вино за нас.
Толкова е тихо тук.
Ти си видение.
Ще трябва да вложа целия си самоконтрол,
за да не те отвлека към Викторианските мебелни експонати
да правим любов на едно от черите изложени легла.
Благодаря.
Зашеметяващо.
Съгласен съм.
Това харесва ли ти?
Да.
Ти си произведение на изкуството.
Честит рожден ден!
Благодаря!
Това добре ли е? - Не спирай.
Всяка част от теб е съвършенство, но мамка му...
Професор Емерсън, да не си падате по дупета?
Моля те, не ме наричай "професор". - Защо не?
Защото не искам да мисля за устава на университета.
Нарушавам го в момента.
Трудно мога да го нарека дупе.
Трябва да създам съвсем различна нова дума,
за да го опиша в цялата му слава.
Джулия,... трябва да спрем.
Устата ти е подута. Съжалявам.
Боли ли? - Боли само от твоето отсъствие.
Убиваш ме.
Но ще бъде сладка, сладка смърт.
Не се тревожи. Първото нещо, което ще направя утре сутрин,
е да взема записа на нашето танго срещу стената.
По-добре го направи.
Красиво е.
Честит рожден ден!
Обожавам го!
Това е най-хубавият рожден ден, който някога съм имала.
И още не е приключил.
Нека първо започнем с десерта.
Шоколадова торта.
Ще взема свещите. Не мърдай!
Ало. - Здравей, Джулс.
Как намери този номер, Саймън?
Субтитри: MELEK TEAM
Благодарим ви, че гледахте с нас.