субтитри от YavkA.net
Това е тестов субект Х-119.
Инхибиторен блок 614, пети опит.
Вземи сатъра и разсечи предмета.
Този път стана. Готово е.
На 19 октомври 2022 г.
Светът се промени
завинаги.
Никой не знаеше кой е пуснал първите ракета,
нито защо са паднали в отдалечени райони в Охайо, а не в Ню Йорк,
в Кале, а не в Париж, в Йоркшир, а не в Лондон.
Никой не разбра, че целта са били заводи за биоенергия.
Цялата красота на Северното полукълбо
беше унищожена.
Радиацията от ядреното замърсяване
създаде бактерия, която се разпространи на юг
и изби всичко живо.
Когато войната помете юга,
обществото се разпадна.
СИНИЯТ НОВ РЕД
Духът на човечеството потърси своя възход...
Отново.
Какво е това, по дяволите?
Шестима души,
без маски,
пренасят вода от реката.
Може би наистина бактерията не е стигнала толкова далеч на юг.
Какво казваш, буболече?
Знам, че тук ти харесва.
Ще намеря кой да ти помогне.
Ако ние сме тук,
а те са там...
Разбирам защо заминаваш.
Искат да управляваш живота си и положението си.
Не разбирам само защо не го правиш тук и сега,
Защо не дишаш?
Дишай.
Чудесно.
Контрол.
Хвани ме за глезена.
Преминаваш през труден период, Джейк,
но имаш още работа тук.
Учителю Рейн,
трябва да отида при нея.
От много време е далече от Моли.
Заминаваме другата седмица.
Ще бъдеш с нас духом.
Въпреки чувствата ми, Джейк...
Аз се гордея се с теб.
Свободен си да избираш.
Само трябва да се предадеш.
Нямаш избор.
Благодаря.
Здравей, буболече.
Джейк се бори с болестта напук на всичко
Мама трябва да започне да сменя пелените, нали?
Ти държиш бебе! - На татко му омръзна да му мирише.
Това момиченце ще бъде необикновено дете.
Родителите му са сред най-упоритите хора, които познавам.
Добре че майка му е умница.
Затова трябва да събера отново моите две момичета.
Буболече, ще те сложа да седнеш.
Внимавай!
Я да видим как ще контролираш това.
Мъртво ли е?
Вече да.
Мирише ужасно!
Няма да се бавя.
Реших, че сте ми избягали.
И да се откажем от всичко това?
Какво ми носите? - Вечеря.
Болница?
Хайде, пак.
Бейзбол се играе цял ден. - Цял ден?!
На втория ининг ми се доспива. - Ти играеше спорт пет дена!
Понякога месец! - В крикета има различни подходи.
Различни играчи. - Дай ми да лижа подметките на баба.
Баба ти... - Стой на място!
Спри! Не мърдай оттам!
Какво носиш? - Какво носиш?
Трябва ми лекар.
Амалия!
Намерил си моята Амалия!
Огледай се.
Маската вече няма да ти трябва.
Какво е това място? - Ами...
Дом...
За мнозина.
Кой сте вие?
Аз съм д-р Харис.
Дъщеря ми е болна.
Откога е така? На колко години е?
От светкавицата. На 8 г. е
А вие кой сте?
Джейк.
Казвам се Джейк. Това болница ли е?
Нещо такова. Е, г-н Джейк, вие сте късметлия.
Можем да й помогнем.
На вас също.
Тук строим наново.
Даваме на хората дом, сигурност...
Смисъл.
Превозът ни е осъден. Само това, което успяхме да спасим.
Имате ли електричество? - Основно батерии.
Започнахме от нулата след електромагнитния импулс,
но имаме всичко необходимо.
Мълнията, светкавицата...
Било е електромагнитен импулс? - Точно така.,
Пуснаха го от онази кула.
По маската ти съдя, че знаеш за бактерията.
Тръгнах по сигнал от юг. Било намерено лечение.
Дойде от нашата кула.
Населението беше покосено от бактерията,
но ние успяхме да спасим тези хора.
ЕМИ вкара софтуера право в мозъците на оцелелите.
А Джейк, всичко е електричество.
Седнете, настанете се удобно.
Хайде.
Не въртете глава.
И погледнете насам.
За жалост, в резултат на импулса
се появиха неочаквани последствия.
Моли!
Колко често се случва?
На всеки два дена.
Пратете още една сестра тук!
Трябва да я вкараме. - Никъде няма да ходи.
Имаме други помещения. - Не.
Джейк, импулсът беше излъчен преди две години.
Откога обикаляш улиците за храна, самичък?
Тук намери лекари.
Ние можем да помогнем и на двама ви.
Трябва да я вкараме вътре. - Не ходи никъде без мен.
Добре. - Без изключения.
Първо ще се погрижим за теб. Седни.
Обезболяващо.
Ще ви почистим.
В удивително добра форма е.
За човек в това състояние от две години.
Не се е променила.
Трябва да я сложим на системи. - Какво ми инжектирахте?
Боклуци ли ядеш, че си натежала? - По-високо!
Майка ти е високата. Стоя на пръсти.
Какво намекваш?
Какво си имаме тук?
Татко!
Хубаво яке, тъпако.
Браво, буболече.
Намери ли храната?
Ще ни стигне за месец.
Моли, виждаш ли стълбата?
Отивам към нея.
Не, върни се! Хайде, назад!
Трябва да скочиш, миличка. Моли, моля те!
Ако я приближиш още малко, ще те убия, кълна се!
Моли... - Не искам да скачам.
Довери ми се, буболече.
Ти коя си?
Пусни ме. - Беше на шест години.
Освободи ме!
Имаше червена коса и лунички. - Къде е Моли?
Какво сте й сторили?
Къде е това? Там ли е?
Не.
Не!
Имаше червена коса, разбираш ли?!
Трябва да се махнеш и да намериш Пакостника!
Какво й направихте? Престани да пееш и ми кажи къде е!
Много съжалявам, Амалия, но скоро ще се видим.
Кажи ми къде е дъщеря ми, по дяволите!
Намери момичето.
В опасност е.
Ще го убият!
Следвай картата и намери Пакостника.
Къде? - Намери Пакостника и...
Къде е тя? Какво казваш?
Не, недей!
Божичко!
Бавно...
Подранил си. Дежурството ти започва след час.
Не влизай там.
Имаш ли ключ? > Много ясно.
Чакай.
Ти не си Дженкинс.
Спри!
Видя ли нещо?
Виждам роял флъш.
Кой си ти?
Днес е вторник, нали? - Това шега ли е?
Не, не съм много забавен.
Тук свиваме. Давай!
Едно време така са се забавлявали.
Не, не, не, моля те, тя те е пратила!
Жената те е пратила при Пакостника, нали?
Следвай картата и намери Пакостника. - Трябва да извадя нещо.
Стани от мен. Ставай!
Добре.
Така.
Трябва да дойдеш с мен.
В лагера на Съпротивата. Там ще си в безопасност.
И те така казаха.
Да, не си в безопасност, защото те видяха.
Повече няма да си в безопасност, но моите хора ще ти помогнат.
Всеки ден търсят начини да обезвредят вируса.
Вируса ли? - Да, вируса, пръстените, контрола.
Тоест бактерията? - Не, не бактерията, а вируса.
Ти не знаеш.
Няма да престанат да преследват теб и нея.
Няма да им избягаш, като я носиш. Моля те, ела с мен.
Обещавам, че ще си в безопасност. Хайде, да вървим.
Не в крака! Глупак!
Викат ми Пакостника, защото... - Не ме интересува.
Добре. Вирусът не може да се сравнява...
За това ли ме предупреждаваше лудата, преди да умре?
Да.
Приятелка ли ти е?
Казваше се Брук.
Искам да погледна очите й.
Има вируса.
Този, който уби приятелката ти?
И Моли ли го има? - Всичко го имат.
Странното е, че ти го нямаш.
Вирусът е софтуер, който се излъчи от кулата.
Светкавицата? Казаха, че е имунизация.
Да, ЕМИ имунизира срещу бактерията, но беше само прикритие.
Така предадоха вируса.
Той живее в мозъка и ни кара да правим каквото искат.
Това е невъзможно. - Нима?
Вече го видя, когато дойде.
В мозъка има електричество, като в компютъра.
Ядрените ракети заличиха половината свят,
бактерията мигрира на юг и обществото се разпадна.
Но Орденът се намеси, за да овладее хаоса.
Не ели за добро? - Не както те го направиха.
Смятаме, че са ни имунизирали, като са накарали мозъците ни
да стимулират производството на АТФ - аденозинтрифосфат.
Знам какво е АТФ, - АТФ противодейства на бактерията.
Много находчиво.
Но в същото време са вкарали софтуер в умовете ни.
Никой не контролира мен. - Да.
Затова сте толкова ценни с дъщеря ти.
По някакъв начин сте имунизирани.
А Моли? - Ти нямаш вируса, а пък Клеър...
Моли. - Да, но се нуждаем от помощта ти.
Каза, че ти ще ни помогнеш. - И ще го направя.
Но кулата излъчва сигнала за управление и...
Така контролират населението и...
Налага се да бъде унищожена и...
и?
И?
Само ти можеш да я сринеш.
Не те контролират. Трябва да вървим.
Как така само аз мога да я срина?
Това устройство ми дава време,
Само ти можеш. - Свали си ръцете от главата ми.
Насам.
Опитай пак.
Сега въведи другото.
Да, това е.
Как се чувстваш, Макс?
Обаждане от генерала на къси вълни.
Пристигнахме.
Щеше да ме водиш в лагера ти. - Да, в лагера на съпротивата.
Но първо трябва да взема нещо оттук. Тайната ми бърлога.
Ще донеса свещ.
Ето я.
Супер е, нали?
Обожавам тези форми. Виждаш ли варовика? Обичам варовик.
Така.
Само да... Ще преместя възглавницата.
Остави я тук. Сега идвам.
Чули, буболече?
Няма да те изпускам от поглед.
В последната година поставихме няколко бомби в предавателната кула.
За жалост, последния го хванаха.
За щастие, на излизане.
Така и не разбраха защо е бил там.
Устоя...
до самия край.
Сега търся детонатора.
Ето го.
Направих го така, че да взривява дистанционно,
но вирусът не ми позволява да се приближа.
Ти обаче...
Ти ще се справиш.
Ей, внимавай!
Какво е това?
Това е най-ценното.
Това е свободната воля.
Така.
Всичко, което се случва, произтича от нещо друго.
Астероид се сблъсква с космически прах,
после се сблъсква с още и накрая образува планета.
Явно е дълга история.
Не, помисли. Причина и следствие. Още от Големия взрив.
С това сме различни, този свят, тази малка синя точка.
Не сме производни на миналото.
Можем да избираме бъдещето си. - Добре се справихме.
Да, взехме грешни решения, но поне си бяха наши.
Така трябва да бъде. Това ни отне Орденът.
Отне ни правото на избор.
С вируса ли? - Да.
Установих, че можем да общуваме, без да ни засекат,
ако мислим едно, а казваме или правим друго.
Например да водим разговор, докато свирим на китара.
Обикновено пеем детски песнички.
Но за противодействаме директно на Ордена, трябва да ползваме това.
Ударът прекъсва вируса временно.
Но не е дългосрочно решение.
Защо? - Батериите ни са на свършване.
Прекъсва вируса? - Да.
Може ли да събуди Моли?
Да, вероятно.
С нейния ръст... Може да унищожи вируса напълно.
Струва си да опитаме. Няма да я убие.
Да я убие?
Това е...
Не искам да убивам последното дете на Земята.
Какво каза?!
Последното...
Леле... Явно не си получил съобщението.
Електромагнитният импулс...
Изби всички деца.
Моля?
Когато го пуснаха...
Всички деца просто...
Всички без нея.
Затова никога няма да се откажат.
Тя е Светият граал, Джейк.
Затова трябва да ни помогнеш.
Неочаквани последствия.
Искат да възродят цивилизацията,
но първата крачка не е ли да има повече деца?
След излъчването на импулса не са се раждали деца.
Няма раждания от две години.
И хората изчезват, Джейк.
Не знам какво е, но кроят нещо.
Кроят нещо.
Те казват, че могат да й помогнат, а искат да пробият дупка в мозъка й.
Ти казваш, че ще й помогнеш, но искаш да взривя кула.
И ти си лош колкото тях.
Не, не, не.
Има ли друг изход? - Таен ли? Не.
В раницата ми има газова маска.
Пази я.
Какво правиш? - Пазя я.
Остави я!
Защити я.
Пакостник! - Ще те чакам на моста.
Пакостник!
Предпочиташ чедър пред синьо сирене, а?
Иска да пуснем актуализацията утре. Закрива ни.
Утре ли? Невъзможно е.
Трябват още експерименти.
Възможно е и ще го направим.
Намери друг плъх.
Пий кафе, чака ни тежка нощ.
Съжалявам, Макс.
Монтирай го в устройството.
Но бива да влизам... - Действай.
И, Гавин...
Намери друг плъх.
Не съм сигурен, че това е...
Стига!
Достатъчно.
Добре ли си?
Ще смъди.
Кажи ми.
Не съм сигурен.
Да. Получи се.
Обща баня...
Стой на място!
Продължава. Как го прави?
Какво правиш?! Ще те видят.
Нуждая се от помощта ти, - Как успя?
Мисля, че Пакостника е вътре с дъщеря ми.
Помогни ми да ги намеря.
Дъщеря ти?
Ако е тук, сигурно са я отвели в тунелите под кулата,
където експериментират с всички различни.
Експериментират ли?
Ето. Вземи го.
Не е пълна карта, но...
Добре ли си? - Кажи на Пакостника 3-1...
Разкажи ми за дома ти.
Какъв беше животът ти преди войната.
Имаше ли семейство?
Никога няма да ти кажа нищо.
Току-що го направи.
Вече виждаме всяка твоя мисъл.
Часовникът на дядо стоеше много високо на рафта...
Спри, спри, спри. Върни, върни, върни.
Изтрий го. Изтрий всичко!
Генералът ще иска да види... - Ще иска да го изпробва лично.
Ще го лишиш ли от тази възможност?
Разкажи ми за бомбите.
В кулата са.
Искате да взривите кулата?
С това ли?
Вече не работи!
Повярвай ми.
Кулата не бива да бъде срината.
Всичко ще отиде по дяволите.
Не, не, не, не!
Не!
Ще стане много по-лесно, ако съдействаш.
Кучка!
Докторе, генералът е.
Изпробвахте ли го?
Още провеждаме опитите.
Пригответе актуализацията, Пуснете я на разсъмване.
Иска да я пуснем призори? Значи след по-малко от час.
Не.
Моля ви. Не бива.
Моля ви, недейте.
Не го разпространявайте. Не крадете мислите на хората!
Колко души сте?
Колцина са предателите сред нас?
Четирима са в лагера, единият умря.
Има още в друг лагер, единият е пазач.
Знаем, че сте намерили начин да общувате помежду си.
До няколко минути това няма да е от значение.
Зрелищната поява на приятеля ти
значително ускори нещата.
Твоите мисли те предават.
След като приложим актуализацията,
малкият ви трик ще стане безполезен.
БиОС-2,
Моля? - Нарича се БиОС-2.
Биологична операционна... Няма значение.
Как е избегнал заразяването?
Време е да бъдем по-убедителни.
Разкажи ми за момичето!
Коя е тя?
Как е оцеляла?
Не!
Джейк!
Аз само работя тук. - Къде е Моли?
Джейк! - Къде е Моли?
Какво правиш? - Тия отведе и им я даде!
Какво? Не! - Къде е?
В лабораториите. Нагоре по стълбите в края на съседния коридор.
Отведе я! Казах ти какво ще ти сторя...
И аз ти повярвах!
Виж къде сме, Джейк.
Актуализацията не те ли вълнува, Мериън?
Знаеш ли,
току-що видях нещо удивително на монитора си.
Каза ми, че е мъртъв. - И аз така мислех.
Бомбардираха болницата и крилото за рехабилитация беше разрушено.
Търсих го, но не го намерих.
Мен лесно ме намери.
Помисли какво постигнахме, какво направихме с проучването ти.
Спряхме насилието. Спряхме насилието!
Хаоса, изнасилванията на жени,
безсмислените убийства на мъже, жени, деца...
Ние убихме децата!
Не минава ден, в който да не се кая. Няма да позволя да се повтори.
Но не останаха деца за убиване, нали?
Не бива да допускаме аномалия, човек, устойчив на софтуера.
Той е причината изобщо да имаме софтуер.
Не знаеш какво предстои. - Създадохме го с неговата ДНК!
Трябва да се качим горе и да пуснем актуализацията.
Ще дойдеш ли с мен доброволно, за да пуснем актуализацията?
Размърдай се и се качвай горе, за да постигнем световен мир!
Какво стана? Той се вцепени.
Виж, кварц!
Ти ще ми помогнеш да я намерим.
Да, но първо да стигнем до кулата.
Веднага!
Всеки момент ще пуснат актуализация на вируса.
Буквално ще виждат мислите ни.
Ако това се случи, няма да има надежда за съпротивата.
Трябва да стигнем до кулата. - Не ми пука за Съпротивата ти!
Нито за Ордена ти.
Искам само да намеря Моли и да се махна оттук!
Изпробваха актуализацията върху мен и видяха, че си тук.
Знаят за Клеър.
Боже, знаят за Клеър!
Сам ще се оправя.
Не, чакай! Веднъж е оцеляла от ЕМИ, но в такава близост до кулата...
Ако не спрем импулса, дори първо да стигнеш до нея...
Джейк!
Ако пуснат актуализацията, бездруго ще умре.
Мамка му!
Наближаваме ли? - Какво? Аз те следвам.
Да, близо сме.
Това е мое!
Натам е.
Увеличи на 16, Вкарай кода за предаването.
Кодът е вкаран. Генераторите се включват.
Гордей се. Работата ти тук ще спаси човечеството.
Протоколът е приет. 12 минути до предаването.
Той е жив. Къде е? - Избягал е от лагера. Не знаем.
Трябва да го намерим. - Така е.
Ще проверя как се справя Хрътката.
Може да разберем нещо от пленника.
Няма ли да останеш?
И ти ще се справиш.
Точно така.
Идва ли тук и преди, нали? Познато ли ти е?
Според картата на Клеър асансьорът към кулата е насам.
Моли! - Не можем, нямаме време.
Джейк, не!
Джейк, ако излъчат импулса...
По дяволите!
Спрете го! Застреляйте го!
Моля те, тя е единственото оцеляло дете!
Само тя оцеля, трябва да разберем защо!
Ако в софтуера има дефект...
Всичко е наред, буболече.
Стоя 90 години на пода.
Беше наполовина по-висок от...
Д-р Конърс, има обаждане за вас.
Аз съм. Изчезнал е. - Кой е изчезнал?
Аномалията дойде и освободи пленника.
Охрана! Съберете всичките си хора и не ги допускайте да влязат тук.
Живо!
Време е да променя света.
Добре ли е? - Жива е.
Хайде.
Не, ти не разбираш...
Не мога да го спра. Процедурата е задействана.
Хайде де! Не мога да я отменя!
А бомбите? - Унищожиха дистанционното.
Оставете ги! Вършете си работата!
Спри! - Може да ги детонираме ръчно.
Стой, не мърдай!
Ще ги детонираме ръчно! От предавателя.
Оставете ги на охраната. Не спирайте!
На покрива е. Но оттук не можем да стигнем там.
Оттам.
Няма да се събера. - Не ти.
През цялото време е било у теб? - На Клеър е, но май е изтощено.
Ще стигне само за един опит, но ще бъде с пълен заряд.
Толкова силен удар
може да я убие.
След 90 секунди така или иначе, ще е мъртва.
Хайде, Джейк!
Буболече, много те обичам, повече от всичко.
Хайде, миличка! Хайде, буболече.
Отвори очи.
Ужасно съжалявам...
Мажеш ме със сополите си.
Хвана ли ме?
Добре си.
Къде е пиратът? Къде сме?
Случи се нещо.
Слушай ме много внимателно. - Добре.
Това е прия... Това е Пакостника. - Здрасти.
Здравей.
Той ще ти каже какво да правиш. Важно е да се справиш много бързо.
Трябва да намерим малката сива кутия на стената.
Помниш ли, като отключи онази щора? - Много ясно!
Голям плъх може да се пъхне в дупка, колкото топка за голф.
Това е...
През дупката, в онази посока.
Ще видиш малка примигваща синя светлина.
Виждам я! - Добре.
Завърти ключа от "дистанционно" на "ръчно" и натисни бутона.
Не мога да чета. - Завърти ключа и натисни бутона.
Заяде. - Просто е затегнат!
Джейк?
Мериън?
АКТИВИРАН ИМПУЛС
Боже, не! Какво направихте?!
Чакай, чакай, познаваш ли я?
Браво, буболече.
Да се махаме оттук. Цялата кула ще се срине.
Мериън, има ли друг изход? - Таен ли?
Мериън!
Няма ток и асансьорът няма да работи.
Няма ли да ми помогнеш?!
Моли, погледни през процепа.
Има въжета.
Набери се до кабелите.
Моли, върни се!
Сега ти.
Не мога да се промуша.
Пъхни се. Веднага!
Не говориш сериозно!
Обърни се по гръб и се придвижи до кабелите.
Побързай.
Божичко! - Не мога!
Хайде, трябва да побързаш!
Кажи ми да се размърдам. Нареди ми какво да правя.
Набери се по гредите, не можеш да стоиш по средата!
Моли, донеси ми...
Дръж се здраво.
Кулата се разпада.
Трябва да слезем от планината веднага.
Трябва да стигна онзи кабел.
Трябва да се хванеш за гърба ми. - Не искам.
Бъди смела. Хайде!
Хвани ме за врата. Държа те.
Дай ръка, хайде. Стискай здраво. Не толкова, не мога да дишам.
Готова ли си? Дръж се.
Продължавай да се спускаш! - Добре.
Буболече, добре ли си?
Ударих си коляното!
Ти! До стената! - Кракът ми е заклещен.
Не мога! - Джейк, кажи му да остави оръжието.
Кажи му да го хвърли, ще те послуша.
Предайте на генерала, че намерих аномалията и момичето.
С Д-р Конърс са.
Джейк, кажи му! - Чакай.
Моля те. - Не, настойчиво, като команда.
Хвърли оръжието веднага!
Да, да, да. Кажи му и да си вдигне ръцете.
Горе ръцете.
Не разбирам.
Не би трябвало да можеш да удряш охраната.
Токът прекъсва вируса и не можете да ми четете мислите.
Не го очаквахте, нали?
Дръпни се, малката. - Не!
Спокойно, Моли. Нека го оставим да живее.
Само ще му освободя краката.
С татко ти сме приятели. - Не бих стигнал толкова далеч.
Пакостник, не!
Тя създаде вируса. Тя е виновна за всичко, Джейк.
Измъчва ме, вкара ми актуализацията...
Трябва да умре.
Вкара ми актуализацията! - Тя ми е съпруга!
Съпруга ми е.
Здравей, миличка.
Много си красива.
Помислих, че..
Когато бомбардираха болницата, аз...
Казаха ми, че си загинал.
И когато излъчиха импулса...
Татко казваше, че си по-висока.
Трябва да тръгваме.
Да вървим.
След Моли!
Оттук.
Хайде, вървете!
Пакостник, помогни ми!
Хайде, по-бързо!
Чакай, чакай. Може да има пазачи.
Да, има пазачи.
Ти ни прикривай, ние ще минем. - Добре, давайте!
Един момент.
Заключи вратата. Свиваме вляво, за да се върнем в лагера.
Кой коридор? - Този там, където минават каналите.
Какво каза? - Свиваме вляво за лагера.
Не, не, след това. - Там, където минават каналите.
Там, където минават каналите.
Какво има там?
Не знам, тайни.
Питай жена си.
Опитвали сме се да влезем, но не можем да уцелим кода.
3-1-2,
Моля? - Клеър го каза.
Момент, момент. Клеър?
Каза 3-1-2, там, където минават каналите.
3-1-2..,
Тоест да свием вдясно? - Повтори го няколко пъти.
3-1-2, там, където минават каналите.
3-1-2,
Божичко!
Знаеше ли за това? - Много ясно!
Знаех, че кроят нещо!
Кълна се, казваха ни само това, което трябваше да знаем.
Никога не съм виждал такива оръжия.
Е, всъщност...
Нови оръжия за охраната? - Твърде много са, за да са за тях.
Ще стигнат за цяла армия, за да водим тяхната война.
Война ли? Срещу кого? - Има ли значение?
Искат да превземат градове на север или други лагери.
Това е предназначението на целия лагер.
Не, искахме да помогнем. - Като създавате армии?
Като пращате хората на смърт?
Затова не се раждат деца. Ще са тежест.
Така или иначе, не работят.
Моли, ела тук!
Ако възнамерява да тръгне на война...
Моли, дръпни се от него.
Ела тук.
Какво им е?
Блокирани са.
В какъв смисъл са "блокирани"?
Зациклили са, търсейки сигнал. Без носещ сигнал се парализират.
Парализирани ли са? - Могат да дишат и функционират...
Ето какво е направила! Ето какъв е вирусът!
Парализирала е цяла колония!
Ти си виновна. Ти си виновна за това.
Всъщност ти си виновен, защото взриви кулата.
Щеше да пуснеш актуализация, с която да четете мисли!
Щях да пусна лекарство.
А пазачите?
Повечето служители като мен са на различна версия.
Автономна, без инхибитор за насилие, но...
За постоянно е.
Актуализацията също ли е за постоянно?
Затова трябваше да действам веднага.
Антивирусът щеше да подейства след актуализацията.
Но как създаваш нещо, което ще лиши хората от свободна воля?
Направих го заради нея.
Баща й беше мъртъв. Исках да спра насилието и да я опазя жива.
Но после пуснаха импулса. - Избил е всички деца.
Всички без нея.
Тя е с твоята ДНК.
Това й е спасило живота. - Трябва да тръгваме. Веднага!
Не, не, не, не... Извинявай! Не можах да се въздържа!
Сетих се за лагера на Съпротивата и дали и те са вцепенени като тези.
Пазим го в тайна от години.
А аз им издадох къде е.
Ще ги избият, Джейк. - Трябва да стигнем преди тях.
Здрасти. Готина кола.
По дяволите!
Залегнете.
Трябва да намерим закритие. Там!
Трябва да използваме оръжието.
Дръжте се.
Ще я удържиш ли? - Знаеш, че стрелям по-добре от теб.
Взе ли още муниции?
Дръжте се. - Не...
Добре че открадна най-бързата кола.
Явно и те имат такава.
Не, имат само...
Не, не...
Сигурно ме занасяш!
Тръгнал е към планината.
Отива към тунелите. След него!
Нагоре.
Хайде, бързо!
Лагерът е насам. Наблизо е.
Отвъд следващия хълм, най-много десет минути.
Хората мислят диамантите за въглени. - Никога ли не млъкваш?
Каза, че остават 15 минути преди час.
Да, не е далече.
Импулсът изби всичко, без мухите.
Чакай, чакай. Кълна се, че видях змия.
Хайде! Е, пристигнахме.
Нищо не виждам. - Така го спасихме от приятелите ти.
Ей! Луд ли си?
Е, нали знаеш...
Хлопа ти дъската. - Може би.
Тунел на дъното води към поредица от окопи. Така ще стигнем в лагера.
Гранитни коридори... "Гранит" идва от латински...
А детето дали е... Основно кварц и фелдшпад.
Спокойно, Джим, ще те извадим от това състояние.
Няма ли да умрат от глад?
Как да ги съживим?
Клеър! - Мадисън?
Те са с мен.
Чакай... Клеър...
Клеър, спокойно, скъпа, тук съм.
Извинявай. Съпротивлявах се, доколкото можах, но...
Знам, скъпа Клеър.
Неща стана с главата ми. Не виждам с лявото око.
Съпротивата предизвиква кървене.
Защо тя е тук?
Дълга история.
Можеш ли да ходиш? - Щеше да е по-лесно с електрошока.
Знам, но го няма.
Трябваше да обезвредим вируса, за да събудим момичето.
Значи има надежда.
Да.
Имаш ли оръжия тук? - Да се махаме!
Къде ще отидем? Само тук има провизии.
В арсенала има оръжия, но не са много.
Ако ни победят тук, ще ги изтребят.
Арсенал? - Нагоре.
Моли!
Не! Не, не...
Спокойно.
Всичко е наред.
Татко...
Спасих я.
Да, така е. Да.
Стига!
Не!
Не, не!
Тия уби!
Достатъчно!
Учителю Рейн?
Тия уби!
Съжалявам.
Пазачите ми действаха в самозащита. Много съжалявам.
Загубата ти е непростима.
Радвам се да те видя, Джейк.
Не разбирам, учителю Рейн.
Мислех, че си... - И аз те смятах за мъртъв.
За щастие, и двамата сме сбъркали.
Как може да участваш в това?
В убийството на тези хора? - Убийство ли? Не.
Не ги убиваме, а ги спасихме.
Опита се да ме убиеш. - Момент.
Опита се да убиеш Моли. > И него ли познаваш?
Никой не е искал да убива Моли.
Като чух, че има неуправляем човек, който носи живо дете,
си помислих, че трябва да разбера дали има и други като теб.
Други, които не реагират на софтуера.
В името на човечеството, Джейк.
Ти ни отне всичко човешко! - Ако обичаш!
Обещал си мир, възраждане на обществото, имунизация...
Не изпълнихме ли обещанието си? Не спряхме ли избиването на слабите?
Не направихме ли света по-сигурен? - Не!
Нищо подобно!
Не го направихме.
Мислех, че каузата ни е благородна.
Говориш за мир, а се готвиш за война.
Произвеждаш оръжия?
Много е благородно да водиш хората на смърт, няма що.
Майната й на твоят война! - Моята ли?
Тази е война е точно толкова ваша, колкото и моя!
Това е война на човешкия род!
Донесете го.
Ето какво ни чака, приятели.
Това г-н Капър нарича "моята война".
Тази твар ли е виновна? - Какво е това?
Това е... нещо друго.
Това причини бактерията и радиацията на оцелелите на север.
Радиацията не стигна толкова далече на юг, но бактерията успя.
Изби много хора. Тези са късметлиите.
В комбинация с радиацията получаваме това.
Цяла орда от тях е на седмица път оттук.
Този е техен съгледвач.
Имаш право, че произвеждам оръжия.
Ако това е целта, защо не каза на всички?
Защото щяха да побягнат.
Да, някои щяха да се бият, но...
Ако не превъзмогнем страха и масовата истерия,
ще сме мъртви като този приятел тук.
Страховити са. И трудни за убиване. - Хората няма да се бият насила.
Ще се бият, ако имат избор!
Ти ще се сражаваш ли, г-н Капър?
Проклет да съм, ако не се сражавам.
Ако решите да се сражавате...
Ако всички изберете да се биете,
колко време ще издържите?
Вие сте фермери,
учители, цветари.
Вие не сте войници.
Актуализацията...
Тя не само ми позволява да чета мислите ви...
Тя наблюдава.
Какво правиш?
Идеите ти са дефектни, Джейк.
Извинявай, приятел, не съм аз!
Чакай, чакай! - Свободната воля се колебае.
Свободната воля се разкайва и допуска грешки.
Свободната воля се препъва.
Изтощава се и отслабва!
Свободната воля не е убедена. Това е най-важният ти урок, Джейк.
Извинявай, приятел.
Дори да имат волята, нямат уменията.
Добре ли си? - Дали съм добре?
И да искат да се бият, нямат... - Силата.
Способността... - Не мога да спра, Джейк!
Добре, ще ти помогна.
Актуализацията им дава тази способност.
Кимнете, ако сте с мен!
Не, не мърдайте и на йота, ако сте с мен!
Благодарение на номера ти
сега имам армия от манекени!
Мислех, че ще ги освободя. - Не се бой, г-н Капър.
Още има изход. Знаеш го.
Как? Кулата се срина.
Какво правиш?
Мериън Конърс, ти предаде Ордена.
Знаеш какво е наказанието. - Джейк!
Готови... - Какво правиш?
Скъпа, винаги ще те обичам.
Прицелете се.
И теб. - Джейк!
Стреляйте... - Не!
Извинявай, приятелю, трябваше да се уверя.
Че можеш да убиеш семейството ми? - Не, че можеш да ме спреш. Леле...
Хайде, кажи им, ти го откри. Аз само го видях на малък екран.
Какво?
Добре, добре. Добре!
Джейк има вируса. - Каза, че съм имунизиран.
Сбърках.
Не подлежеше на контрол, но в пещерата го усетих.
Каза ми да пазя Моли и нямах избор.
А когато онова животно искаше да ме разсече...
Затова те слушат.
Джейк, ти имаш вируса,
но за разлика от нас, можеш да го излъчваш.
Ето ти на. Ти си кулата, Джейк.
Можеш да предаваш актуализацията. И сам можеш да ни спасиш,
Това експеримент ли е? Изпитваш ли ме?
Пуснете ги!
Минете напред!
Изритайте се в топките!
Бягайте!
Бягайте, докато не ви откажат краката!
Джейк, антивирусът! Можеш да ги освободиш!
С това ли, Мериън?
След цялата работа, която свършихме заедно?
Не! Това беше последният щам незаразена ДНК!
Това устройство ще усили обхвата ти до този на кулата.
Внимавай, ще смъди.
Хайде, виждаш, че хората са в капан.
Освободи ги, нямаш избор.
Ти ме научи да се контролирам. Разбирам, че се налага.
Актуализацията ще спаси тези хора.
Казваш, че свободната воля не е убедена,
препъва си и се разкайва.
Изтощава се и отслабва.
Но от тези хора научих най-големия си урок.
Каквото и да става,
Грешиш, Мериън.
Има още незаразена ДНК.
Довери ми се, буболече, ела!
Не!
Ордата идва.
Ние чакаме и ще я посрещнем заедно.
Мнозина избягаха.
Но повечето избраха да останат да се бият.
Има и други лагери още по на юг.
Но ние сме последната им защитна линия.
И избираме да се сражаваме.
Режисьори: ЧЕ БЕЙКЪР ДАЛАС БЛАНД
Сценаристи: ДАЛАС БЛАНД ЧЕ БЕЙКЪР, САРА МЕЙСЪН
Оператор РОБ ШОУ-ВЕЛЗЕН
Музика МАЙКЪЛ ЛИРА
Участваха: ДЖЕЙК РАЙЪН
СТИВЪН ХЪНТЪР
БОЛЮД УОТСЪН
БИЛИ ЗЕЙН
БИЛИ РЪДЪРФОРД
КЕНДРА АПЪЛТЪН БАРБАРА ХЕЙСТИНГС
БРУС СПЕНС
ДЖАК ТОМПСЪН
ДАЛАС БЛАНД
ЧЕ БЕЙКЪР в ролята на ожесточения пазач
Кой е ожесточеният пазач?
А, Пакостника ли?
О, извинявай.
Превод и субтитри МИЛЕНА СОТИРОВА
ТВ рип субтитри от JJD @ 2020 YavkA.net