Превод - Ростислав Кирилов Yavka.net
А М У Л Е Т
Томас?
Защо не се върнете, откъдето сте дошли?
Първи ден?
Гледай си в краката. Работата е опасна, човече.
Спри!
Махай се от тук, веднага! Пожар! Навсякъде е.
Кой те завърза? - Приятели. Глупава шега.
От колко време си там?
Не знам. Две години?
Къде е раницата ми? - Говори със старицата.
Каза, че има съобщение за теб.
Както агнето, той се върна в кошарата.
В благословена светлина.
Надявам се да са всичките.
Благодаря ти.
Много като теб желаят убежище.
Войната приключи. Мога да се върна.
Защо не го направиш?
Благодаря ти за това. - Ти си философ.
Не, строител съм.
Наистина ли? Има ли нещо, което пропускам?
Вътре трябваше да има пари.
Опасявам се, че не са открили пари.
Благодаря ти.
Напред не е единствения път, Томас.
Има и други пътища.
Хайде.
Магда. Скъпо дете, мина много време.
Мина само месец, сестро.
Казах ти, Магда. Работата ми в църквата...
Не страдаш само ти, дете.
Нося дарове. - Кой е той?
Това е Томас. Той иска да ти помогне, нали?
Не трябва да се боиш от него, дете.
Време е.
Вече направи първата си грешка, Томас.
Не бива да отказваш храна.
С месо е.
Яла ли е днес? - Нищо, от цяла седмица.
Тревожи ли я нещо?
Знае, че краят наближава.
Майката на Магда живее отгоре.
За жалост, тя е инвалид.
Тежко болна е и страда. Не може да излезе от къщата.
Магда трябва да се грижи за нея.
Товарът е много тежък.
Майка й не иска Магда да се...
Социализира.
Господ скоро ще я вземе при себе си.
Спокойствие, уют, домашна храна.
Какво още може да желае един мъж?
Колко?
Не се нуждаем от парите ти.
Разбира се.
Нали ти казах? Няма наем!
Трябва само да помагаш с къщната работа, защото е трудно.
Трябва да отида при нея.
Тя не ме желае тук.
Това, което желаем не винаги е това, от което имаме нужда.
Няма да отида там, където съм нежелан.
Прав си. Свечерява се. Трябва да тръгваме.
Ще повикаш ли детето?
Нямаме ток. Само газ, с която топлим вода.
Няма ток. - Веднъж майка ми се опита...
Да се самоубие с ток.
Яхния е.
Не искам да разчиташ на мен.
Не затова съм тук. - Защо си тук?
За да ти помогна.
На майка ми няма да й се хареса.
Бягай, ако искаш.
Няма да те гоня.
Най-близкото село е на два дни пеша в тази посока.
Не мисля, че ще ти хареса там.
Хапни.
Ако си тръгнала към границата, няма да я прекосиш.
Когато излезеш от гората, ще те застрелят.
Защо се опитваш?
Дъщеря ми е там.
Казаха, че подготвят мирен договор.
До няколко месеца.
Остани тук и изчакай.
След това ще прeсечеш свободно.
Майка ми е зъболекар.
Помогна на екипажа на първия пристигнал кораб.
Затова сега съм тук.
Не е искала да си играеш на войник ли?
Тръгнаха си.
Закуска.
Благодаря, но стомахът ми...
Отдавна не съм вечерял толкова много.
Какво ядеше по принцип?
По принцип не огладнявах често.
Какво е това?
Правим го на чай. Успокоява я.
Не го пипай! - Искам да ти помогна!
Не се дръж така. Естествено е.
Имаме сериозен проблем с водата.
Не съм те карала да идваш тук.
Мишка? - Мишка с криле...
Това е прилеп.
Не си ли виждала преди? - В къщата ли?
Не.
Живях година в гората. Видял съм доста, но никога като този.
Може ли да го изнесеш?
Навън?
Благодаря ти.
Бие ли те?
Изпитва болка.
Това не е извинение.
Като малка...
Винаги съм усещала, че не съм желана.
Щеше да избяга, ако можеше.
Въпреки това ме хранеше, грижeше се за мен.
И ти ли ще се грижиш за мен?
Открих я в гората.
На доста години е.
Жена - пазител.
Амулет.
Може би ще ме закриля.
Добро утро.
Отивам до магазина. Ще дойдеш ли?
Какво е това?
Облечи го.
От колко време живееш тук? - Доста дълго.
Къщата принадлежеше на един старец.
Но един ден си замина.
Завеща ли ти я? - Не знам.
Ще разберем, ако някой дойде, за да си я потърси.
Благодаря Ви, приятен ден.
Тези.
И... това.
Както и това.
Харесва ли ти това място? - Не знам.
Не съм била никъде другаде.
Никога не си излизала от града?
Какво гледаш?
Това е любовна история. Прочети я, ако искаш.
Прочела съм я десетки пъти.
Благодаря, но не съм по романите.
Мъжете смятат романтиката за нещо глупаво, нали?
Смятат, че това не е истинската любов.
Какво е любовта?
Саможертва.
Никой не е романтичен.
Това е предположение.
Какво пишеш?
В стаята си?
Вечерите те чувам.
Дисертация.
За докторантурата ми. - За какво става въпрос?
Философия, изучаване на идеи.
Знам какво е философията.
Осмели се да заявиш кой си.
Не е далеч от брега на мълчанието, до границите на речта.
Пътят не е дълъг, но е дълбок.
Не трябва просто да вървиш...
Трябва и да скачаш.
Кървиш.
Видя ли го? - Не виждам нищо.
Тази черупка...
На времето, са я слагали в къщите като предупреждение за зло.
През войната те...
Използвали са я отново.
Убивал ли си през войната?
Грях е да пропиляваме живота си.
Ако бях свободна, щях да танцувам всяка вечер.
Щях да ходя по нощни клубове.
Трябва да се наслаждаваш на всеки един момент.
Нали?
Мамо? Мамо!
Мамо!
Имаше жици на стената. Мислих, че съм махнала всички.
Страхуваш ли се да я гледаш такава?
Изборът не е мой.
Иначе ще посегне на живота си.
Какво й има? - Не разбираш.
Тя беше страшно красива.
Виждаш.
Защо не ми каза?
Това е лудост.
Моля те, не си отивай.
Защо не отиде с нея? С дъщеря си?
Баща й е отведе отвъд границата, в безопасност.
Не можехме да се скрием двете в колата.
Омъжена ли си?
Не.
Разведохме се. - Защо още носиш пръстена?
Сложиш го, когато видях войниците. Помислих, че ще ме защити.
В кметството ли си работила?
Трябваше да подам документи за университета.
Чаках цял час.
Ти никога не вдигна глава от задачите си.
Исках да погледнеш настрани за момент, но не го направи.
Дъщеря ми... Трябваше да приключа задачите си до 17ч.
Не ме ли видя?
Не те помня.
Върна се.
Трябва да довърша ремонта.
Може ли да й приготвиш чай?
Защо? - Нямам желание да вечерям повече сам.
Тя спи.
Приготвих и десерт. - За щастие съм голям лакомник.
Имаш ли други обувки? - Обувки?
Не можеш да танцуваш с тези.
Благодаря ти. От къде го взе?
В къщата има доста неща. Много малко от тях са наши.
Ти бягаш.
Защо?
Ако мислиш, че не знам нищо за света, грешиш.
Най-големите проблеми, тайни.
Най-дълбоките болки на живота намират място из между тези стени.
Това не е светилище.
Това е храм.
Сподели ми.
Направих грешка.
Всички го правим.
Опитах се да помогна някого.
Пострадаха.
Може би трябва да се прибереш.
Има и други начини.
Страхувам се. - Има и по-лоши неща.
Преди твоят Бог...
Древните не вярвали, че ще успееш.
Какво?
Прости на душата си.
Не е твое, за да го даваш.
В какво вярваш?
Не, не.
Не. Не мога.
За какво говориш? - Моля те, недей.
Томас, какво има?
Не се страхувай.
Тя може да ни види.
Мамо, не се ядосвай,
знам, че боли, но кой ще се грижи за мен, ако си отидеш?
Освободи го.
Майко.
Краят наближава.
Ще се обадя на полицията. - Не.
Не викай никого! Обещай...
Обещай ми. Закълни се. Направи го.
През определен период винаги става така.
Трябваше да знам.
Господи!
Трябваше.
Раждат се със зъби.
Демон.
Знаеш ли какво е демон?
Душата на демона е зла. Чисто зло.
Но злото не е просто една мисъл, Томас.
Чрез тялото, освобождаваме зло.
Става осезаемо.
Започва да напада.
Магда роб ли е?
Тези създания могат да живеят векове.
Трябва да се полагат грижи за тях.
Нуждаят се от... компания.
Краят наближава. То умира. Най-сетне.
И Магда ще бъде свободна?
Никой Господар няма да позволи робът му да го надживее.
Това е мой дълг. Това е наш дълг от векове.
Дълг?
Злото трябва да бъде овладяно.
Ще я оставиш на това нещо?
Опитах се да направя нещата поносими за тях.
Защо съм тук?
Това е твоята съдба.
Ще я защитаваш, нали?
Върна се.
Отново.
Защо си тук?
За да те освободя. - Как ще го направиш?
Ще го убия. - Ами ако убие първо теб?
То е слабо. Тя казва, че умира.
Ти си страхливец.
Не ме познаваш.
Не знаеш нищо за мен.
Недей. Пощади живота му.
Ние си принадлежим.
Няма изход.
Томас.
Трябва да си вървиш.
Няма да го направя. - Остави ни.
Какво правиш?
Ще умреш в гората. Или ще те заловят.
Благодаря ти за всичко.
Ти си добър човек.
Не можеш да си тръгнеш.
Защо?
Нуждаеш се от мен.
Не бягай.
Недей.
Колко дълго трябва да...? - Два дни.
Провалих те.
Казах си...
Ако можех да те освободя...
Тогава щях да бъда истински щастлив.
Чуй ме.
Има нещо...
Вътре в мен...
По-силно е от мен.
Не винаги съм постъпвал...
Правилно.
Но...
Аз съм добър човек, Магда.
Аз съм добър човек.
Спа като бебе.
Не сънувах.
Простил си на себе си.
Вече ще се чувстваш по-добре.
По-добре навън, отколкото навътре.
Така казват, нали?
О, да, хареса ли ти? Какво облекчение!
Не съм се чувствала по-добре като монахиня.
Никога не съм...
Не можех да ходя свободно.
Коя си ти? - Някого, когото ще опознаеш добре.
Какво се случва с мен?
Да помислим.
Както казах, демонът е същността на злото.
Защо?
Мисля, че знаеш отговора, нали?
И така... да започваме.
Чудя се коя ще е късметлийката.
Какво търсиш в една кандидатка?
Кандидатка? - Компания, разбира се.
Искам нея.
Тя служи достойно.
Мислих, че искаш да я освободиш.
Искам нея..
Тя все още е заета.
Искам нея.
Най-добре завърши започнатото.
Къщата принадлежеше на един старец.
Един ден просто си замина.
От къде го взе?
В къщата има много неща. Много малко от тях са наши.
Черупката...
Е предупреждение за зло.
Добре дошъл, Томас.
Не ме ли харесваш вече?
Смяташе ме за красива, нали?
Не желаеше ли това, Томас?
Стана много бързо.
Той беше разкъсан. Избра правилно.
Те избраха своя път.
Имаше шанс, момче.
Моля те.
Нахрани се, нали?
Няма безплатен обяд.
Не се страхувай, Томас.
Ще създадеш прекрасна Майка.
Сигурна ли си, че ги искате?
Не бих ги дала и на свинете.
Мразя да готвя.
Добре.
Турист ли сте? - Нещо подобно.
Отдавна не сме имали посетители.
Но сега се връщат. - Това е чудесно.
Да, предполагам.
Всички трябва да продължим, нали?
Да забравим и да продължим.
Никога не забравям.
Нахрани се, скъпи!
Превод - Ростислав Кирилов Yavka.net