ДОКТОР ДУЛИТЪЛ
Имало някога един особен лекар,
известен със своята изключителна способност.
Той можел да говори с животните.
Репутацията на доктор Дулитъл се разпространила надлъж и нашир.
Дори кралицата на Англия го поканила.
Тъй благодарна за помощта му, тя му подарила чудесно имение,
чийто врати били отворени за всички създания.
Дните му били отдадени на животните,
но сърцето му принадлежало на една жена.
Лили Безстрашният изследовател.
Те пътували по света в търсене на велики приключения.
Защитавали създания, които не можели да се защитят сами.
Били необикновен отбор.
Скоро, този отбор станал семейство.
С Лили до себе си, Дулитъл никога не се бил чувствал по-жив.
Докато един ден тя не тръгнала на приключение.
Лили загинала в морето.
С разбито сърце, той заключил портите на имението си
и напълно се изолирал от света.
Що се отнася до мен и животните, чий живот е спасил,
останахме да се чудим, може ли някой да спаси неговия?
Докато една сутрин, най-невероятното създание
намери своя път към живота на Дулитъл.
Едно много специално момче.
Във време, когато хората гледаха за животните
само като притежание, храна или спорт,
това момче чувстваше нещата съвсем различно.
Гледай насам, катерица разсеяна.
Младши ще ги подплаши, а ти стреляй. Ясно?
Дадено. Късмет, тате.
Приготви се. Вдигни пушката. - Нужно ли е, чичо?
Хайде, момче.
Ето, тази. Стреляй! Стреляй! Стреляй!
Не знам. Не мога. - Стреляй!
Не може все така нарочно да пропускаш.
Виж ти! Този път удари нещо!
О, не. Трябва да му помогнем.
Не можеш да оставиш животното да се мъчи.
Нали?
Той е много странно момче.
Следвай Поли.
"Дом на д-р Джон и Лили Дулитъл".
"Лекуваме всички животни..."
Следвай Поли.
Таен вход.
Поли, къде отиде?
Добро куче. Голямо, бяло...
Това не е добре. Доколкото това ме засяга,
аз съм единственият човек тук. Не им обръщай внимание.
Не може да мине през Клопката на Калахари, дизайнът е гениален.
Мисля, че току-що си хвана момче.
Чакай да видя. Не, не искам да гледам. Накарай го да си върви!
Дишай дълбоко, док. Даб-Даб ти пази гърба.
Не се страхувай, Джон. Това е просто едно момче.
Това е възможност.
Това е кошмар!
Извинявай.
Какво правиш там горе?
Идвам от двореца Бъкингам, по спешна работа.
Би ли ми казал, дали това е домът на Джон Дулитъл?
Коя си ти?
Може да ме наричаш лейди Роуз. А ти си...
Стъбинс.
Ще ми помогнеш ли да сляза?
Това е против правилата на Дулитъл.
А защо хората да са против правилата?
Ако допуснеш хората прекалено близо, ще бъдеш по-наранен,
отколкото ако изобщо не ги допуснеш. Нали така, док?
Престанете, всички. Върнете се към задълженията си!
Защото имаме много... - Джон, стегни се!
Не можем да отбягваме хората, само защото са... хора.
А ако имат нужда от помощ?
Позиция "Прави се на мъртъв".
Това е абсурдно. Чи-чи, ще отвориш ли вратата?
Ти единствен си с ръце.
Напрежението ми дойде в повече за един ден.
Чи-чи. - За това тренирахме.
Бъди смел и отвори вратата.
И не забравяй мантрата.
"Аз не съм затворник на страха"?
Ти не си затворник на страха.
Бил ли си тук и преди?
Кралицата ми разказа всичко. Това е най-необикновеното място.
Подготвен съм за всичко.
Чудесно! Горила отваря вратата.
Точно както каза кралицата.
Чакай малко.
Нося ранена катерица.
Не трябваше да те пускам да заминаваш.
Ехо?
О, виж се само!
Много си сладък, като се правиш на клонка.
Махни се, моля те! Това си е моето скривалище.
Не съм тук.
Добре ли си?
Да, чудесно. Продължавай нататък.
Доктор Дулитъл.
Призован сте в двореца Бъкингам, от самата кралица.
Продължавай нататък!
Трябва да знаете. Тя е много болна.
Разбирате ли, какво ви казвам?
А ти разбираш ли, аз какво ти казвам?
Продължавай! Върви си и си отивай!
Не ме интересува никой, нищо, никъде и никога повече.
Птиците ще ти покажат пътя.
Чудесно. Всичко е готово.
Обядът ще бъде сервиран след минута.
Мирише страхотно, док. - Много ти благодаря.
Хей, док, остави малко и за нас този път.
Съжалявам, док. Явно и мен ме е страх от деца.
Не се притеснявай. Хайде, да ядем.
В днешното меню предлагаме супа от броколи.
Няма да повярвате, какво се хвана в мрежата.
Кралицата ви повика поименно, сър.
Ти май не чуваш? Казах ти, затворих бизнеса.
Какъв бизнес?
Да лекувам хора.
Внимание, нарушител!
Спокойно, добре съм. - Но аз не съм!
Домът ми потъна в хаос.
Той ваш ли е? - Не притежавам никого.
Йоши имаше проблем, когато дойде при мен.
На него винаги му е студено.
Нося ранена катерица.
Не знам какво да правя.
Кой я рани?
Аз я прострелях. - Какво? Не те чувам.
Аз я прострелях, но стана случайно.
Ама, разбира се! Случайно си стрелял по нея.
Хората не се променят.
Много е ранена.
Моля ви, помогнете й.
Вземи това. И това също.
Твърде красив съм, за да умра.
Да?
Ще живее.
Даб-Даб, Джип, светлините. Дезинфекцирайте операционната.
Няма да се занимавате с една катерица,
докато животът на кралицата на Англия виси на косъм!
Май не ме познавате, нали? Не го изпускай.
Код "Червено". Код "Червено" за всички.
Докторът се върна!
Дръж се, малки приятелю. - Отдавна не съм го правил.
Нека направим всичко, както докторът го обича.
Спокойно, ще се погрижим, приятелю.
Ще спасим тази катерица, нали?
Добре. - Буден ли си? Всичко ще е наред.
Умра ли, кълна се, ще обитавам къщата ви.
Стерилизирайте скалпелите, и недейте да ближете инструментите.
Пациентът е стабилен.
Те разбират хората, а той разбира тях.
Разбира езиците им.
Преминаваме през лявата камера. Дишайте!
Даб-Даб, форцепс, моля. - Заповядай.
Това е стрък целина. Форцепс, докторе.
Извинявай. Заповядай. - Пак е целина.
Форцепс? - Това е морков.
Форцепс? - Това е друг стрък целина.
Ясно. Форцепс. - Не. Пак е целина.
Остави. Сам ще си го взема.
Човек да говори с животните?
Чи-чи, челото.
Моето чело, ако имаш време. - Да, вярно. Извинявай.
Ще дойда тук и ще стана ученик на Дулитъл.
Нейно величество е определила тази земя за природен резерват.
Ако тя умре...
нотариалният акт ще принадлежи на хазната
и тогава това място няма да го има.
Ще го затворят?
Ето го.
Още го можеш, док.
Точно там, Чи-чи. Това е мястото.
Ще наглеждаш ли Кевин?
Може да бъде раздразнителен, когато изчезне упойката.
Отмъщение!
Добре, край. Стига толкова глезене.
Трябва да отидеш да помогнеш на кралицата.
Има неща, които вече не правя:
не работя с хора, не напускам къщата...
Или да се къпеш. - Да практикуваш.
Да изразяваш емоционалната си уязвимост.
Събуди се, Джон! Ако кралицата умре, хазната ще ни вземе имението.
Ще изгубим тази къща.
Ти ще си загубиш опашката, Поли. Имението е до живот.
А когато последно проверих, бях много жив.
Животът на кралицата, Джон. Не твоя.
Гледай ти. Изтъркаля ми се по гърба.
Знаех си, че не трябва да позволявам на маймуните да проверяват договора.
Елиът, Елси, уволнени сте!
И по-лошо става.
Ще ни изхвърлят извън тези врати по средата на ловния сезон!
Какво?! - Не, не. Дишай, Чи-чи.
Ще ни изгонят оттук, ако кралицата умре?
Ще ни ловуват. - Успокой се.
Погледни в какво състояние е сега!
Не се страхувайте. Имам дом в зоопарка "Риджънт Парк".
Всички да си съберат багажа!
Помогни на кралицата или си заминаваме!
Блъфираш! - Не ме карай да броя.
Не ме карай аз да броя.
Едно... - Три.
Две...
Добре. Ще го направя.
Нека те приготвим, скъпи.
Ще отида, както съм си. - Не и в този вид.
Ще си взема докторската чанта. - Дръжте го!
Стой мирен. - Махни си лапите от мен!
Изобщо няма да боли.
Хайде, да го почистим. - Как смеете!
Здравейте, момчета. - Артър? Откога живееш там?
Не знам. Коя година сме сега?
Даб-Даб носи бръснача. - Това пак е целина.
Лека нощ, док.
Дулитъл е пътувал по целия свят. Виж.
Разглеждате личните ми проекти? - Как е той?
Първо най-важното. Името на катеричката е Кевин.
Очаквайте пълно възстановяване.
И след едно насилствено разкрасяване, вече решихме.
Ще дойдем с вас в Бъкингамския дворец.
А ти се връщаш там, откъдето си изпълзял.
Опитай се да не застреляш никого, по пътя за вкъщи.
Може да остана тук. Не ме бива сред тълпата.
Ние ще те наглеждаме, Чи-чи.
Всички отиваме заедно, като в добрите стари времена.
Не забравяй форцепса. - Това е праз, Даб-Даб.
Да бе, как не.
Стикс. Къде си? А, ето те.
Би ли искал да дойдеш?
Да, знам. И аз имах други планове.
По-бързо. По-бързо.
Пригответе превоза ми.
Днес ще е хубав ден. Няма да правя нищо,
просто ще си подскачам, ще остана насаме с мислите си.
Това не е добър знак. Няма брада, изглежда мотивиран.
Плимптън, не се тревожи.
Хората го казват, когато има защо да се тревожиш.
Съжалявам за това. Съжалявам и за това.
Добре. - Не съм на разположение.
Не си на разположение за човека, който промени живота ти?
Отиваме да спасим кралицата, брато. - Не съм ти брато!
Досега трябваше да си станал на килим за ескимосите.
Разкарай ноктите! Големи нокти.
Тръгваме, господа.
О, качил си килограми.
Защо яздиш мен? Точно пред нас има 4 коня.
Горе главата, нервна птицо, набий крак и се наслади на превоза.
Аз съм превоза!
Дворецът Бъкингам. Уцелихме точното време.
Вече няма нужда да бързаме!
Добре дошла у дома, милейди.
Стражи! Стражи!
Милейди Роуз.
Това са лични гости на кралицата. Отнасяйте се към тях подобаващо.
Направете ми повече място. Дайте път, момчета.
Плимптън! Не! Спри! - Да не спирам?
Добре, решението си е твое. - Спри!
Не, не виждам! Господи!
Е, добре. Благодаря за шапката.
Доктор Мудфлай.
Лорд Баджли.
Идвам от Камарата на лордовете.
Имаме големи опасения за здравето на Нейно Величество.
Ще продължа да слагам пиявици,
за да циркулирам изпаренията в кръвния поток.
Ще има късмет, ако изкара до края на седмицата.
Това не е първия път, когато д-р Дулитъл идва тук.
Имате умираща кралица? Не за дълго.
Доктор Дулитъл е тук.
Хей, чакайте. Чакайте. - Пътник без билет, милейди,
който твърди, че е... - Ученикът на д-р Дулитъл.
Всичко е наред, Гарет.
Ако той е мой чирак, трябва да ми носи чантите
и да си затваря устата.
Животни в покоите на кралицата? Настоявам незабавно да ги изгон...
Лейди Роуз, моите извинения.
Моля да ме извините. Не знаех, че сте част от...
Джон Дулитъл.
Блейн ли беше? - Блеър.
Пуфлинг? Или беше Муфлър? - Не, аз съм Мудфлай!
Има предгласна. От немски. - Разбира се, от немския.
Той защо е тук?
Нейно Величество лично поиска д-р Дулитъл.
Да се хващаме за работа. Джип, подуши внимателно.
Добре ли си, приятел? - Нещо не мирише добре.
И то идва от човека, който обича да души задници.
Ти обичаш да душиш задници. - Открих полъх на нещо друго.
Нещо флорално с...
Озадачен съм, док. Никога преди не съм подушвал нещо подобно.
Джип и аз имаме съмнения. Може ли да направим консулт?
Разбира се, бих бил щастлив да помогна, за осветляването на...
Ти видя ли нещо необичайно?
Който шпионира, не може да му се вярва.
Преди години Джон и аз учихме в Единбург.
Някои смятаха, че той има дарбата да наблюдава.
Лона...
Добре де. Тя изпи чая си и се свлече на земята.
О, извинявай за това, Мини.
Стой тук. Даб-Даб, изведи хората.
Момче, донеси ботаническия указател и кутията за чай.
Всички вън! Вие от дума не разбирате ли?
Какво надушваш, Джип? Лютиче? Клокочка?
Нищо ли?
Нищо.
Това ли?
"Беладона"
Какво има, Дулитъл?
Доста е вероятно, това да е отговорът на всичко.
Била е изложена на... - Така беше и в училище.
Мърмори, мърмори и каже нещо интересно.
Аз съм заинтересован.
Симптомите на кралицата се дължат на ефекта на рядко суматрийско растение,
познато като цветето Беладона.
На 17-ти този месец, ще има слънчево затъмнение.
Ако дотогава тя не получи антидот, ще загине.
Това от Търнър ли е? Трябва да е. Какво великолепно платно.
Дулитъл, какъв е планът ви?
Планът ми? Да, предполагам, че ни трябва такъв.
Единствената надежда за кралицата е лек, който никога не е пробван,
от дърво, което никой не е виждал, на остров, който никой не е намирал.
Звучи нелепо, като го казвам на глас. Но въпреки това...
Нямаме друг избор, освен да тръгнем на това опасно пътуване,
за да намерим плодове от Дървото на Еден.
Какво?
Дървото на Еден? Боже, невероятно!
Дулитълови с техния остров на Дървото на Еден.
Не ти ли стига, че жена ти... - Млъквай, Блеър!
Извинете, исках да кажа, хубаво е да те видя отново, Блеър.
Потегляме!
Казват, че плодовете му лекуват всяка болест,
известна на човека, дават вечен живот,
дори възстановяват опадала коса.
Не трябва да допускаш близо до устните й нищо,
което не е приготвено и сервирано от теб.
Разбра ли? - Да, ще се погрижа.
Тръгваме към каретата. Джип, трябва да останеш и да пазиш кралицата.
Много е важно. - Добре. Включвам режим куче-охрана.
Всички да се отдръпнат, докато аз пазя периметъра.
Извинявай.
Възхищавам ти се, че не се отказваш. Кралицата разчита и на двама ви.
Късмет.
Хайде, по-бързо. Чака ни дълъг път.
А корабът няма да отплава сам.
Дишай дълбоко, Йоши.
Нямаме цял ден.
Изглежда, вътре вече е пълно. - Може да съберем още някой.
О, не.
Плимптън. Още една спирка, приятелю.
Не те чувам, защото не съм тук.
Мисля, че е време пътищата ни да се разделят.
Аз идвам с теб. - Категорично не. Прекалено е опасно.
Аз съм твой ученик. - Ти ли? Не, не.
Имаш си ученик? Не ти трябва нито чирак, нито щраус.
Отивам си у нас.
Не исках да имаш проблеми, затова се престорих, че си такъв.
Но там вътре бях полезен, нали?
Животните като мен не заемат много място.
Мисля, че тук ми е мястото.
Не ме пращай у дома, моля те.
Какво е това около врата ти? Влизай.
Притеснявам се за него, Бетани. - Дай му време. Времето е всичко.
Ние сме ловци, Бетани. Ловци.
А това означава, че ние ловуваме, а той ги спасява.
Зайци, мишки. Дори носи паяци отвън!
Никой не харесва паяците, дори самите паяци.
Не знам сестра ти как се е оправяла с него.
Поли? Какво правиш тук? - Гледам да се уверя, че си на борда.
Аз говоря с животните? Също като Дулитъл?
Не, аз говоря човешки език.
Всъщност, по-добре от всеки друг папагал.
Хайде, да ти съберем малко багаж.
Но, Дулитъл каза, че мястото ми е тук.
Малко помощ, Туту.
Никога не съм го чувала да говори така.
В теб има нещо специално, Стъбинс.
Нещо, което съм виждала само в още двама души.
Ти принадлежиш към нас, хлапе.
Остави на мен да се тревожа за Дулитъл, това е моя работа.
Е, готов ли си за приключението на живота си?
Участвам. - Ама, разбира се!
Поли, да вървим. Трябва да се качим на кораба по светло.
Не се притеснявай, мон шери, имаме идеалния план.
Нов план! Нов план!
Не позволявайте да се измъкнат!
Защо ни преследват? Не сме престъпници.
Говори за себе си, нас ни търсят в три гори.
Пък и каква спасителна мисия е това, ако не си преследван.
Накъде, Туту? - Наведи се!
Дайте път!
Насам! - Махни се от пътя, мон шери.
До скоро, загубеняци.
Успяхме! Успяхме! Ус...
Изпуснахме ги.
Е, шефе, какво следва сега?
Намаляваме загубите, сменяме самоличностите и хвърляме хлапето в реката.
Чакайте, по-леко. - А онзи мост?
Да! Мостът!
Това бе другото ми предложение. - Да вървим!
Хайде, док. Поне стани от хамака.
Морската ти болест ще изчезне.
Опитай малко корен от джинджифил. Ще ти върне тена. Изглеждаш ужасно.
Дай го тук! Кой ме сложи в тоя хамак?
Аз съм капитан на този кораб, приятел!
Вдигнете платната!
Това е голяма хапка.
Вижте. Това не е ли момчето?
Идва, за да си довърши работата. Няма да спре, докато не умра.
Обсебен е. - Джон, намали скоростта на кораба!
Не, искам по-бързо. - Съжалявам хлапе, Джони каза "не".
Ще пропуснем хубавото течение! - Надявам се да успеят.
Аз също, Даб.
Хайде, Бетс, моментът на истината.
Голяма дупка на 12 часа!
Може би е лоша идея.
Давай, Стъбинс! Давай!
Нямаме шанс! - Но имаме кураж. Лети, момче!
Да живее Съпротивата!
Това нещо ще издържи ли?
Не! Не!
Скачай, убиецо. Можеш го!
Не мога да гледам.
Не, не!
Направи го отново! Направи го отново!
Да. Браво, хлапе. Ти успя.
Защо всички приветстват хлапето, което ме застреля?
Той е добре.
Поли, може ли да поговорим? - Радвам се, че дойде и видя...
Какво си мисли тя? Хлапето едва не се уби.
Това е моят кораб, ясно ли е? Аз съм негов господар.
И има последствия... - Когато ме пренебрегваш.
Това ли щеше да кажеш? - Не извъртай думите ми.
И спри са объркваш програмата ми. - Виж в какво състояние си.
Болен си като куче. - Всъщност, взех лекарство.
Виждаш ли? Този корен от женско биле е лекарство!
Седни, Джон!
Не ме посрамвай пред екипажа!
Спестявам ти срамът. Трябва да си спретнат.
Добре, но бързо. Важно е да поддържам статуса си.
Този кораб е опасен. Не е място за...
Това е личен разговор.
Е, добре. - Извинявай.
Знам, че това пътуване е трудно за теб, Джон.
Същото е и за мен.
Аз ти доведох Лили, точно когато имаше нужда от нея.
А сега отново имаш нужда, от някой от твоя вид.
Някой без пера или козина.
Добре, момчето може да остане. Но по моите правила.
И ще го държа доста зает. - Ще го правиш с усмивка на лицето.
Екипаж, явно си имаме нов член.
Както току-що казах на Поли, не ни достигат ръце, така че...
Няма да съжалявате. - Добре дошъл на борда.
Можеш да бъдеш от голяма полза, ако изчистиш това.
Сложи тези, където им е мястото. Опа, тези също. И това.
Аз ще взема тези. - Внимавай с медицинското оборудване!
На моя кораб командва папагал. Страхотно!
,,Забранено за хора!,,
Много е развълнуван, че си тук.
Здравей, калмарче малко. Не ме разбираш, нали?
Това би било глупаво.
Мудфлай. - Не съм говорил на калмара!
Изпращам фрегата "Бретенда".
Да последва Дулитъл.
Не трябва да го подкрепяте в тази глупост, милорд.
Англия има врагове навсякъде, чакащи най-малкия признак на слабост.
Да поверим любимата Великобритания на кралица-дете?
Това е лудост.
Така че, докато аз оставам тук,
за да съм сигурен, че никой няма да ми попречи да заема престола,
ти ще се качиш на "Бретенда",
за да направиш така, че Дулитъл никога да не се върне.
Втори рунд, давай! Свали ме долу, Чи-чи.
Хайде. Едно, две. Удар. Удар.
Най-добрата защита е нападението.
Наистина не искам да се бия с теб.
Но, ние не се бием наистина. Това е просто тренировка.
Мисля, че го схванах. Наистина започвам да ги разбирам.
Спри да се тревожиш, Джон.
Всяка стъпка е планирана в дневника ми.
Ще се върна, преди да започна ти липсвам.
Добре ли си?
Мисля, че започвам да разбирам, какво казват животните.
Сигурно е така, момче.
Що за полярна мечка е тази, която си прави тен?
А що за птица е тази...
Чакай, ти изобщо птица ли си? - Разбира се, че съм.
Можеш ли да летиш? Да плуваш? - Не.
Какво можеш да правиш? - Мога да бягам.
И аз мога. А можеш ли нещо пилешко? - А ти какво мечешко нещо можеш?
Този рунд печелиш ти.
Кисели краставички?
А, казваш "Боен кораб".
Странно беше да питаш за краставички. Кой ще яде, докато го нападат.
Враг! Отдясно на борд! Елиът, ти и Елси подгответе машината.
Ще ни трябва скорост, да изпратим съобщение!
Обезопасете спасителната лодка! Целият този кораб е... мъртъв!
Стъбинс, сега си ми нужен повече от всякога.
Стой мирно. - Предавам се! Всички се предаваме!
Здравей, Блеър, ти, със смешната брадичка.
Той каза нещо за брадичката ми, нали?
Имате великолепна брадичка, сър.
В обхват сме. Насочват оръдията.
Да обърнем този кораб!
Идвам.
Време е да се вмъкна в нещо малко по-неудобно.
Сетих се за няколко неща от лудото време.
Когато Хъмфри бъде впрегнат, ще ме издърпаш по сигнал на Йоши.
Аз ли? Не мога да се справя с такова напрежение, док.
Аз съм от типа весела-тихо-седяща настрана горила.
Не се притеснявай, Чи-чи. Сега е момента да се издигнеш.
Ти си по-силен, отколкото мислиш.
И помни, смелостта не е отсъствие на страх.
Чакай! Отряза го по средата. Не те чувам.
Трябва ми втората част! - Няма време, Чич, давай!
Гледай, гледай! Вече напускат кораба.
Пускай!
Ще бъде доста студено. Но пък аз идвам от горещо място.
Хъмфри е тук.
Да се впрегнем.
Накъде се насочваме? - На юг.
Добре. Мога да го направя. Мога да го направя.
С пълна пара напред! - Давай, Хъмфри! Давай!
Тях ги дърпат?
Давай, кит! Направи го! - Получава се.
Как е възможно това?
Явно Дулитъл и полярната мечка впрегнаха кита...
Това беше риторичен въпрос!
Стреляйте, бе!
Изпуснах въжето!
Провалих се. Знаех си, че не мога да се справя.
Йоши! - Дръж се! Идвам, хлапе!
Справяш се чудесно. - Ох, от това ще ме боли гърбът!
Спри да се оплакваш, огромно фламинго!
О, не!
О, не! Не!
Изпуснах те, док.
Погледни ме. Добре съм. Всички сме добре.
Просто замръзнах. - Не, Чич. Нормално е да си изплашен.
Ти ме спаси, нали? Честна игра. Много ти благодаря.
Браво на всички.
Сега добре ли се чувстваш, хлапе?
Да, предполагам.
Така мисля. - Добра работа, хлапе.
Дишай ни прахта, Мудфлай!
Много се отдалечиха, сър.
О, наистина? Аз си мислех, че се изпариха.
Страхувам се, че не са, сър. Те избягаха. - Лейтенант! Виждам, че избягаха.
Но не задълго.
Това е чудо. Това сигурно означава, че аз съм избраната.
Ще променя све...
Китова мощ.
Дулитъл дори написа книга за това, и разбира се, никой не го взе сериозно.
Той дори теоретизира съществуването на дракони.
Просто нелепо.
Сър, страхувам се, че вашата мания по Дулитъл...
Каква мания?! Не съм обсебен от Дулитъл. Ти си обсебен от Дулитъл.
Ти си обсебен от моята мания по Дул...
Мразя да го призная, но засега той е по-ценен жив.
Но за щастие, знам накъде се е отправил.
Дневникът на Кевин. Ден 7. В пълна изолация съм.
Врагът се е сближил с капитана и екипажа.
Няма следа от обещания тропически остров, нито от магическия плод.
Но аз ще издържа.
Поеми руля, Стъбинс. - Наистина ли?
Трябва да изчисля координатите на маршрута ни.
Пчелите бръмчат за теб.
Изглежда, че имаш рудиментарно разбиране на езика им.
35 градуса наляво.
Забелязах, че летят в зиг-заг.
Някак си правят...
Което означава "Назад, хлапе."
Но когато Даб-Даб дойде...
Което значи "Виж ти."
Не. "Виж ме." - Близо бях.
Но не е зле.
Когато Чи-чи казва...
Това означава "Къде ми е одеялото?"
Много добре.
Това ли е картата до острова на Дървото на Еден?
Дървото на Еден не може да бъде открито с карта.
В основата си островът е толкова внушителен, колкото целият свят.
И е всичко друго.
Ето защо първо трябва да отидем до Монте Верде.
Родно място на единствения човек, начертал някога маршрута към Дървото.
Казваше се Лили. Тя е описала в дневник маршрута,
но по пътя й станало корабокрушение.
Светът загуби най-великия изследовател на всички времена.
От тази експедиция оцеля само дневникът.
Елиът, Елси, нещо против?
И така, голямата картина. За да имам шанс да спася Дървото,
трябва да отида в Монте Верде и да открадна този дневник.
Да откраднем дневника? - Така ли казах?
Е, това е най-лошото, което може да се случи.
Спокойно, познавам човек, който го е виждал.
И той не е случаен.
Кражбата на дневника не е кой знае какво.
Всъщност, и самият Монте Верде не е голяма работа.
Спирката в Монте Верде, беше много голяма работа.
В края на краищата, този остров на бандити и крадци,
беше място, което Дулитъл, Лили и аз наричахме дом.
Докато Докторът не направи свой враг прословутия владетел на острова,
крал Разули.
И просто за наш късмет, най-ценното му притежание
бе точно дневникът, който трябваше да откраднем.
А Дулитъл се нуждаеше от маскировка.
Докато аз останах да наглеждам екипажа,
Дулитъл и Стъбинс се промъкнаха в двореца.
Не искам да умра!
Веднъж влезли вътре, пътят им води до силно укрепена врата, естествено.
Но, Дулитъл все още имал...
съмнителни контакти на острова.
Началната оферта е достатъчна. Имаш вниманието ми.
Дон Карпентерино, тук съм от името на тези хора.
Те ще платят щедро за уменията на семейството ви, със заключените врати.
Извика ме за това, в деня на сватбата на дъщеря ми?
Чакайте, коя дъщеря?
Да не е Шийла? Моята Шийла? Тя се омъжва?!
За скорпион на име Дилън.
Съжалявам, бойскаут, май сега Шийла е при лошите.
Щяхме да изживеем животите си заедно.
Задръж, Джеймс. Каква е най-добрата им оферта?
Две сега и две по-късно.
Добре, имаме сделка. Ще се виждаме, бойскаут.
Момчета, аз не съм бойскаут.
И какво има един скорпион, което аз нямам? Освен огромно жило.
Преживей го, Джеймс. Срещат се от две седмици.
Тези решетки са нови.
Тотално объркват плана ми. - Аз мога да мина през тях.
Не, твърде е опасно, човече. Не може да отидеш там сам.
Нека аз го заведа, док.
Трябва ми нещо, което да ме разсее от новината за Шейла.
Сигурен ли си, че главата ти си е на място, Джеймс?
О, да. Първо ще вкарам хлапето, а после ще я забия в някоя тухла.
Шегувам се, добре съм.
Добре. Джеймс ще те наглежда. Всичко е наред.
Слушай внимателно, взимаш дневника и излизаш оттам.
Минаваш тихо през стаята, и търси око на тигър.
Слез по скритото стълбище и най-важното, запази маскировката си.
Има една малка подробност, която трябва да знаеш.
Разули много обича котките си.
Но, това не е проблем за нас, защото можем да прелетим над...
О, виждам къде греша. Ти не можеш да летиш.
Внимавай, коте на 6 часа.
О, Боже!
Върви леко, хлапе.
Ние сме много добър отбор. Две лоши момчета.
Хайде, партньоре, знаеш къде да отидеш.
Аз ще остана да следя лъвовете, както би направило лошото водно конче.
Дилън може ли да се приближи толкова до лъв?
Толкова близо?
Ами толкова близо?
О, мамка му!
Това е лошо. Много, много лошо.
Лили Дулитъл.
Дневникът е у нас, отвори! Шегувам се, него го хванаха. Чао.
Стъбинс! - Хванете го, не го пускайте!
Аз съм бивш жител. - Не мърдай!
Не пипай.
Исках само дъщеря ми да се омъжи мъдро,
а вместо това получих циркаджия.
Така и не разбрах какво видя Лили в теб.
Често срещано оплакване по света, на бащите с любими дъщери,
но в този случай всички са съгласни, че е особено точно.
Ела тук.
Ела тук! - Може би не го мислиш наистина...
Това беше нейният дневник.
Единственото нейно нещо, което хората ми откриха сред останките.
Мястото му е тук!
Просто трябваше никога повече да не ми се мяркаш пред очите.
Но ти дори и в това се провали.
Сега ще си платиш за това, че ми отне Лили!
Знаеше какво ще се случи, ако се върнеш.
Да.
Бари, Бари!
Трябва да отидеш.
Моето минало ме настигна, не твоето. Нали?
Но, ти си ми приятел. - Върви. Не поглеждай назад.
Ще си по-добре без него, хлапе.
Ще съдействам.
Да! Най-после малко екшън! Тук взе да става отегчително.
Докторе, не обичам да го казвам, но ти си заминаваш, приятелю.
По-добре гледай да си запазиш зъбите цели!
Каква е тази миризма? Хей, приятели, май д-р Дулитъл се е наакал.
Наака ли се д-р Дулитъл?
Когато изляза от тук, може да те науча на обноски.
И ще взема щастливото ти заешко краче за отплата.
О, това краче ли? Не се тревожи за него, док.
Защото и двете ми щастливи крачета ще танцуват върху гроба ти,
когато моите хора приключат с теб.
Тук приемаме залози. В десния ъгъл, със златни райета,
със звездния рекорд от 872 убийства,
Бари "Касапина" Бърнстийн.
Д-р Дулитъл, помниш ли ме, твоят стар пациент?
Бари.
Бари, как мога да те забравя?
Но, ти ме забрави, докторе. А тъкмо имахме някакъв напредък.
И тогава ти избяга с дъщерята на Разули и ме изостави.
Сега се върнах. Може би трябва да продължим, откъдето спряхме...
Наслаждавайте се на пиршеството!
Какво ще стане с Дулитъл?
Ами, той е мъртвец.
Ще си помисли, че може да уговори измъкването си,
но Бари е превъртял напълно.
Но ти, сега си един от нас.
За смъртта на Дулитъл!
Хей, това си ти! Успя.
Трябва да предадеш съобщение, на приятелите ми на кораба.
Съобщение? Разбира се. Някога да съм те предавал?
Всеки ден чувам едно и също: "Бари, ти си такова разочарование.
Защо не приличаш повече на брат си?
Яденето на бракониери му беше начин на живот."
Да, майко, знам! Цялата джунгла знае!
Ох, главата ми.
Мигрената ти е следствие от тежки проблеми с майка ти,
в съчетание със съперничеството ти с брат ти.
Моля те, накарай го да спре. - О, не. Не!
Легни. - Ох, главата ми.
Можем да възобновим лечението ти.
Стресът е непоносим. Просто искам да съм добро момче.
Искам мама да се гордее с мен. - Така ли?
Никой, когото изям, няма да е достатъчно добър.
Хайде, освободи го.
Никога няма да съм достатъчно добър.
Освен, ако не те изям.
Защото всяка майка иска синът й да порасне и да изяде доктор.
Ти си болно коте.
Ела насам, докторе. Ще го направя бързо.
Имам още един като теб, след час.
Предай се, Дулитъл. Не можеш да надхитриш...
Какво е това? Чакай малко. Ето го тук.
А сега е там.
Сега го няма. А сега е ето там.
О, изгубих го. Ама, разбира се.
Котката си е котка. Лесно се разсейва.
Нова игра, докторе. Ела тук.
Хайде, док!
Хайде, Джеймс, не можеш да провалиш хлапето.
Трябва да занесеш съобщението.
О, не. Това е Джеймс.
Оттук нататък, вече никакви сериозни връзки и...
Поли? Това ти ли си? Перата ти те правят наистина хубава.
Какво стана, Джеймс? - О, да, съобщението. Моя грешка.
Хлапето е в плен на Разули, а Бари ще изяде Дулитъл за обяд.
Явно все пак ще слезем на брега.
Бъди така мил и вземи динамита.
Трябва да се разделим, ако ще го правим.
Чи-чи, ти идваш с мен.
Къде отиваме? Не, не ми казвай.
Само ми кажи, като пристигнем.
Йоши, отвлечи им вниманието. - Дано това да е достатъчно.
Нападат ни!
Хайде, слез, док. Нека те изкормя, а?
О, не! По-зле е, отколкото очаквах.
Пипнах те, докторе. - Назад, Бари!
Поли, недей!
Има и предястие?
Тук съм, Поли.
Последна диагноза, докторе?
Не искаш ли да бъдеш най-добрият Бари, който може да си?
О, това предстои.
Не съм затворник на страха!
- Не, не, не!
Никой враг не ме плаши!
Нормално е да се страхувам! - Трябва да се страхуваш!
Нормално е да се страхувам!
Хвърли му един хубав бой! - Добре, хайде. Да го направим!
Не, няма да го правим!
Удари го отдолу!
Там долу.
Ох, това боли. - Бари-винките ми!
Това ще свърши работа.
Скок-подскок, маймун.
Не съм приключил с лечението си.
Хайде, спинкай, тигърче.
Време е да прибереш ноктите.
Както и да е.
На теб ще ти е нужно повече.
Кажи ми, че е достатъчно, мамо.
Заложих 50 кинта на това.
Е, няма да ги платя.
Дами и господа, имаме победител.
Благодаря ти, че си с мен, док.
В мен е. Взех го. - Стой!
А сега е у мен.
Имала е такава сигурна ръка.
Точно както докторът каза.
Какво ти предложиха, Мудфлай, за да убиеш кралицата на Англия?
Всъщност, доста неща.
Рицарско звание. Уиндуърд хаус. Председател на Кралския колеж.
Не точно в този ред.
И черешката на тортата
ще бъдат научните признания, които ще получа
от изследванията на Дървото на Еден.
Всичко това, благодарение на Лили Дулитъл.
Всъщност, не. Това не е черешката.
Черешката е това да знаеш, че аз съм победил.
И Дулитъл. Много съжалявам за дупката в лодката ти.
Каква дупка?
Напуснете кораба! Всички в лодката!
Това не е добре.
Чакай ме!
Помощ! - Тръгвам, док.
Не мога да летя Не мога и да плувам.
Държа те, приятел. Плимптън? Няма да те изпусна, брато.
Не отивай към светлината!
Няма никаква светлина! Жив съм.
Жив съм. Благодарение на теб, Йоши.
Винаги си толкова мила.
Трудно е да кажеш сбогом.
Моля те, не го казвай.
Всичко е наред.
Направи всичко възможно. Кралицата ти се гордее.
Къде си, Дулитъл?
Хей, голямо пиле, добре ли си?
Не. Нищо с мен не е наред.
Баща ми беше прав за мен.
Трябваше да съм на омлет. - Знам как се чувстваш.
Една нощ моя баща каза, че отива за тюлени,
и никога повече не се върна.
Явно все пак имаме нещо общо, Плимптън.
Какво е това чувство? Отвътре ми е топло и пухкаво.
Това е приятелството, брато.
Не е зле...
Брато.
Аз не плача. Вие плачете.
Така. Бихте ли се събрали? Да видим, какво е положението.
Това се казва дух, Джон.
Това ще е добре.
Вече получавам трепети.
Свършено е с нас. - Какво?
Така ли се дава кураж? Защото е много странно.
Мога да подуша поражението, като прасе трюфел.
Не може това да е краят.
Да. Предполагам. - Още можем да спасим кралицата.
Не. - Още можем да спасим имението.
Аз вярвам в теб.
Можем да продължим. - Да, това е добро.
Само че, дневникът го няма. Няма начин да открием Дървото на Еден.
А и корабът ни потъна. - Има силни аргументи.
Плюсът във всичко това е, че всички сте излекувани.
Чи-чи, вече си смел. Плимптън и Йоши се разбират.
Помниш ли, гърба? Гърбът ми. - Нещо такова.
Стъбинс, ти си спечели приятели и дори можеш да разговаряш с тях.
Нямаш нужда от мен.
Ще остана и ще предлагам медицински услуги, на този бандитски остров.
Докторът е тук и си търси пациенти. Приема само кеш.
Дами и господа, кой обича да танцува?
Болен съм от танцуваща треска, затова внимавайте, заразно е.
Не мога да му помогна.
Тази откривателка, за която ми каза, никога не би се предала.
Била е твоя жена, нали? - Знаеш ли къде е иронията?
Не знам какво е ирония.
Ирония е, когато си намериш жена
и тя направи живота ти по-прекрасен, отколкото би могъл да бъде.
И после пуф, нея я няма, и вината за това е изцяло твоя.
Този дневник беше моя шанс, да завърша това, което тя започна.
Лили настоя да се грижа за животните у дома, затова останах.
Разули е прав. Не трябваше да бъда с нея.
Всичко, което ми остана, е призрак, който виждам, когато държа халките ни.
Значи, и ти я виждаш?
Значи, не само изгуби дневника на дъщеря ми,
ами и твоята полярна мечка взриви града ми.
Това не се знае.
А горилата ти преби моят тигър.
Вече е безполезен.
Да вървим. - Не, не.
Иронията, според мен,
е да искам да те убия, с всяка фибра на съществото ми,
но... дъщеря си обичам повече.
Тя и на мен ми липсва.
Тя би искала да продължиш.
И така!
Продължавай, преди да спра да съм сантиментален.
Тя казва, че нямаме кораб.
Е...
Имам идеалната лодка за вас.
Има нужда от малко ремонт. Но е добър кораб.
Най-малкото тече.
Просто ще се възползваме от него, нали?
Хей, компанията! - Кой е това?
Здравейте, аз съм Джеф.
Проклятие!
Ако проучванията на Лили са верни,
и Мудфлай се е отправил към Дървото на Еден,
тогава просто трябва да следваме Мудфлай.
Но, как ще го направим?
С китове, момче. С китове.
Не мога да повярвам, че му махаш - Знам, този човек няма брадичка.
Открихме го. Следвайте ни.
Островът на Дървото на Еден.
Изключително.
Това трябва да е. Картата ни насочва директно
в центъра на тази планина.
Не гледай надолу. Да държим човките си нагоре.
Опитвам се да съм позитивен. Но, какво изобщо търсим тук горе?
Минаваме през задния вход, пернати ми приятелю.
От какво се оплаквате?
Това е най-широкият клон, на който съм стъпвал.
Не гледай надолу. Гледай в мен
Еха. Голяма пещера.
Стойте наблизо. Пазете тишина.
Дневникът на Кевин. Ден 12. Някаква сила, извън моето разбиране,
ме кара да следвам този екип от лунатици,
убиецът на катерици и техният побъркан водач.
Може би, вълшебното дърво ме привлича.
Скрийте се, те са близо. Залегнете.
Фосфоресциращи скали.
Трябва да сме близо.
Виж, док.
Осветява ни пътя до...
Човекът, който иска да ни убие.
Стой на място!
Хайде, войниче. Покажи се.
Здравей, Блеър.
Излизайте оттам! - Търсите Дървото, нали?
Дърветата не растат в пещери. Не внимаваше ли в час по ботаника?
Не. Но внимавах за това, докторе.
Аз те победих.
Мръсни животни. - Да вървим!
Ред!
И така, къде е? - Какво къде е?
Дървото на Еден.
Истината е, че нямам ни най-малка представа.
Не ставай смешен, ти си Джон Дулитъл.
Получаваш всичко, което искаш.
Не и днес.
Наистина си нямаш идея, нали?
Как е на вкус невежеството?
Всъщност, много е глупаво.
То трябва да превъзхожда несигурността, не мислиш ли?
Така Лили живееше живота си.
Тръгни към непознатото и отговорите сами ще се разкрият.
Ти си един тъжен, заблуден луд, Дулитъл
Дай ми това! Дай го!
Сам ще открия това проклето дърво!
И за Бога, историята ще ме помни!
Да. Нещо интересно се случва в момента.
По-скоро е много по-голямо, от всички нас.
Пази се!
Всички, слезте долу! Хайде!
Долу!
Той ме спаси. Имам втори шанс.
Да живея живота си в доброта и щедрост.
Вземи него, не мен. Вече съм добър човек.
Мисля, че можем да бягаме в този ров. След като той...
Йоши! - Махни това от мен.
Чи-чи. - Помогни ми, Плимптън.
Ще те спася, брато. - Хайде, Джон, мисли бързо.
Махни това нещо от мен!
Не!
Дулитъл! Помощ!
Той говори драконски?
Може и да говориш езика ми,
но това не те прави достоен за плода.
Знам, че твоята работа е да пазиш Дървото,
но това няма да продължи още дълго,
имайки предвид пораженията, които понесе и болката, която изпитваш.
Не знаеш нищо за болката ми.
Знам. Живял съм с нея.
Тя не е от куршуми и остриета,
но реже много по-надълбоко.
И сега във всеки момент, с всяко движение, я чувстваш отново.
Трудно е да се продължи,
когато си изгубил любимия.
Просто си вървете!
Какво стана? - А, разбити сърца.
Ти пък какво правиш тук?
Споко, момчета, аз ще се оправя. И двамата сме дракони.
Знаеш ли, чудя се, като дракон на дракон.
Ако нямаш против, да ми кажеш...
Наистина е бясна. Ще изчакам оцелелите отвън.
Джон, да се махаме, докато още можем.
Не. Мисля, че можем да й помогнем.
Да. - Нямаме много време!
Разбирам, че тук е чувствително.
Не съм въоръжен. Не съм заплаха за теб.
Емоционалният стрес през годините е увредил стомаха ти.
Махай се от мен!
Имаш тежка инфекция на дебелото черво.
И ако не я отстраня, ще се инфектира.
И вече няма да можеш да поглъщаш нищо.
Това ми звучи като болно коремче.
Ето какво. Дай ни 5 минути.
Ако не се почувстваш по-добре, можеш да изпържиш всички ни.
Стига си говорил! Просто се заеми.
Ще го направим от другата ти страна.
Трябва да извършим спешна екстракция.
Екстракция? Какво ще вадим? - Давай, док.
С теб сме, докторе. - Време е за шоу.
Три, две, едно, обръщай!
Чи-чи, хвърли ми форцепса.
Знаех си, че ще ни потрябва. Казах ви! - Знаете ли какво да правите?
Просто дишай. - При мен се получава.
Просто дръж крилото ми, мила. Даб-Даб е тук.
Момче! Ти си мой ученик. Дръж я спокойна.
Знаете ли, че празът е националната емблема на Уелс?
Също така е много полезен. Трябва да усетиш лек натиск.
Държа я.
О, небеса!
Не, още не си там. - Боже мой!
Само да освободя пътя. - Това да не е железария?
Цялата испанска армия е вътре!
Поеми дълбоко въздух. Задръж го.
Какво става, док? - Разчистваме блокадата. Йоши, сега.
Може да има малко освобождаване на въздух.
Моите уважения. - Никой нищо не е чул.
Няма нищо срамно. Всички го правим. Всички сме животни.
Мога да го вкуся!
Върнах се. Какво пропуснах?
Боже мой!
Това е големият! - Намираме се в обхвата му!
Чи-чи, ела зад мен. - Тук съм, док. Когато кажеш.
Още един напън!
Кръвта нахлу в главата ми. Всичко е червено.
Един последен напън, мадам. Ако обичате.
Благодаря ви.
Успяхме! - Отборът-мечта успя.
Това беше. Справихме се.
Казано по-просто, повече зелени листа, по-малко брони в диетата ти.
Виждала съм всякакви армии, но нищо подобно на вас.
Какво обединява такава група същества?
Е, може да не изглеждаме роднини, но някак си...
заедно сме едно стадо. - Сега нека аз ви помогна.
На Лили щеше да й хареса, Джон.
Никога нямаше да го намерим без нея.
Направо се разтреперих. Но не ми е студено.
Благодаря ти, че ми показа пътя, любов моя.
... издигни я и я върни, за да може да живее сред нас.
Отче на милостта и Господарю на утехата...
Съжалявам, че не успяхме да ви спасим, Ваше Величество.
С най-голяма скръб...
Чакайте, надушвам нещо. Мирише на...
Надежда! - ... трябва да обявя...
...че кралицата не е вече... - Някой да е извикал доктор?
Приятели! Много драматично появяване. Добре изиграно.
Пристигнахме. - Дулитъл!
Дайте път, няма време за губене!
Осигурих това, което казахте, че не съществува.
Плод от Дървото на Еден.
Казах, направете път.
Дръжте ги!
Съжалявам за това.
Върви! - Дръжте ги!
Роден си за този момент.
Да, така е.
Мини, лети!
Давай! Давай!
Не! Не!
Дневникът на Кевин. Ден - неизвестен.
Край на убийствата. Да живее животът!
Лейди Роуз.
Това жираф ли е, до леглото ми? - Да!
Да. И полярна мечка, и горила, и папагал и патица, и щраус.
Смирено благодаря на Бог!
Добра работа, д-р Дулитъл.
Още не е свършена, нали?
Интересно. Продължавай, Стикс. Целият съм в слух.
Какво?
Стикс се съгласи да остане тук, да наблюдава нещата с 12-те си очи.
Тъкмо ме осведоми.
Както всички листни насекоми,
той говори с непоносими фрази и твърди,
че лорд Баджли отровил кралицата. Какво? Той ли?
Наистина ли, Дулитъл? Това е прекалено.
Сигурен ли си? Сега е моментът.
Не, съжалявам, Стикс е доста непреклонен.
В десния му джоб е шишето.
Май са седем думи.
В десния му джоб е шишенцето с беладона.
Да проверим, може ли?
Не може да вярвате, че той наистина говори с насекомо.
Е, говорил съм на калинки,
като си пожелавам нещо, точно преди да отлетят.
Нека проверим.
Никой не се бъзика с моето семейство!
Още една крачка и ще ти откъсна главата.
Хвърлете го в Тауър.
О, някой е бил лошо момче. - Хайде.
Не знам, защо всички стоите така.
Никой не е умрял. Оставете ме.
Вие също.
Вие не, д-р Дулитъл.
Ако може за малко.
Лейди Роуз, кой е този човек и защо ме зяпа така?
Това е Стъбинс.
Искам да бъда ветеринарен лекар.
Той спаси живота ви.
Благодаря ви. Радвам се, че се върнахте, докторе.
Поли! - Да имаш нещо да ми казваш?
Предполагам, беше права.
Хубаво е да се слиза до града, през известно време.
Стъбинс, Мини, стига толкова!
Имаме далеч не толкова важно място, на което да бъдем.
Историята ни свършва така, както започна.
Нося писмо за д-р Дулитъл. Някой да ме свали долу!
В по-голямата си част.
Имаше някога един особен лекар,
който откри, че е най-добър,
когато споделя изключителните си способности с другите.
Чудесно.
Скоро, д-р Дулитъл отново отвори вратите си,
както би искала Лили.
Още трима на опашката, банда. - Разбрано.
Дулитъл отново намери своето място в света.
В крайна сметка, само когато помагаме на другите,
можем да помогнем на себе си.
"Д-р Дулитъл и ученикът му. Всички видове са добре дошли!"
"Обсъждаме дълги пътешествия и вълшебни приключения.
Попитайте вътре."
Превод: Симеон Симеонов SUBS.SAB.BZ 2020